Справа № 452/1006/23                         Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 22-ц/811/646/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши в місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,
ВСТАНОВИЛА:
06.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив скасувати судовий наказ у справі № 452/1006/23, звільнити його від сплати судового збору, надати кваліфікованого адвоката, стягнути солідарно матеріальну шкоду із АТ «Кредобанк», приватного виконавця Сокіл В.І. та ТОВ «Львівгаз збут» в розмірі 5726,00 грн, та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07.02.2024 вказану заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду на підставі на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України.
Ухвалу суду оскаржив  ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що судом було поставлено до його заяви ряд незаконних вимог, а саме: додати до заяви наказ, що оскаржується, надати документ про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку. Вважає такі висновки суду упередженими. Просить ухвалу суду скасувати.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.
Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2023 Самбірським міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Львівгаз збут» заборгованість за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 4000,29 грн – основного боргу; 36,38 грн – інфляційних втрат; 7,42 грн – 3% річних та 268,40 грн судового збору.
В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 3 статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.
Зокрема, заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;  3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
Заява підписується боржником або його представником.
До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Згідно із ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що за формою і змістом заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, оскільки у ній: невірно подане звернення у формі позовної заяви та із пропуском 15-ти денного строку з дня вручення копії судового наказу; невірно і неповно зазначено найменування заявника і боржника (стягувача); не зазначено про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача; не додано документу, що підтверджує сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» в розмірі 151,4грн.; особою не ставиться і не мотивоване питання поновлення строку на її подання.
Колегія суддів враховує і погоджується з тим, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 170 ЦПК України, оскільки не містить повного найменування (для юридичних осіб) заявника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб), а також така подана у формі позовної заяви.
Поряд з цим, такі дані зазначені у судовому наказі від 11.03.2023, про скасування якого просить ОСОБА_1 та який міститься у матеріалах даної справи.
Посилання суду на те, що заява подана з пропускомп`ятнадцятиденного  строку з дня вручення копії судового наказу є безпідставними, оскільки, як встановлено, в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії судового наказу. При цьому у поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що про наявність оскаржуваного наказу він дізнався лише 12.01.2024 з постанови про відкриття виконавчого провадження.
Крім цього у поданій заяві ОСОБА_1 зазначає про необґрунтованість вимог стягувача, а також просить звільнити його від сплати судового збору, надавши довідку про розмір пенсії.
З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущено надмірний формалізм, який у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається останнім неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 379 ЦПК України  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2024 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.08.2024
Головуючий                                                        
Судді