Єдиний унікальний  номер 756/4475/24
Апеляційне провадження № 33/824/4266/2024

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
____________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 вересня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Липявки Ігора Олександровича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, прийняту відносно 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
ПостановоюОболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн. 
Не погоджуючись з постановою суду, 03.08.2024 року адвокат Липявка І.О. направив апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
При цьому, апелянт подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови місцевого суду. 
 
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення  строку на оскарження постанови суду не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного:
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне:
Так, із матеріалів справи вбачається, що вступна і резолютивна частина оскаржуваної постанови була проголошена 20.05.2024 року (а.с.45), повний тест постанови складено 23.05.2024 року (а.с.46-48),  апеляційна скарга адвокатом Липявкою І.О. в інтересах ОСОБА_1 була направлена до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 08.06.2024 року (а.с.60), тобто вже після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.
Постановою Київського апеляційного суду від 12.07.2024 року апеляційна скарга адвоката Липявки І.О. була повернута через пропуск строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.05.2024 року та відсутність клопотання апелянта про поновлення цього строку. 
20.08.2024 року на адресу Київського апеляційного суду вдруге надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.05.2024  року.
Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 - адвокат Липявка І.О. зазначає те, що день фактичного оголошення повного тексту оскаржуваної  постанови невідомий, постанова надана до загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 29.05.2024 року,  а отже апеляційна скарга була подана в останній день оскарження - 07.06.2024 року, однак постановою Київського апеляційного суду від 12.07.2024 року апеляційна скарга повернута через пропуск строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 20.05.2024 року.
З наведеними у клопотанні обґрунтуваннями поважності причин пропуску строку апелянтом, суд не погоджується з таких підстав.
З наявної у матеріалах справи розписки вбачається, що адвоката Липявку  І.О. було повідомлено про виклик до суду на 20.05.2024 року (а.с.35). Крім того, із справи вбачається, що захисник був присутній  20.05.2024 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при проголошенні вступної і резолютивної частини постанови суду (а.с. 45), за таких умов, апелянту було відомо про прийняте судом рішення та строки його оскарження, однак  про наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою, апелянтом в клопотанні про поновлення строку не наведено.
Поряд з цим апеляційний суд не приймає посилання апелянта на те, що апеляційна скарга вперше була подана ним 07.06.2024 року, оскільки згідно трекінгу поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта» вбачається, що апеляційну скаргу відправлено апелянтом 08.06.2024 року.
Враховуючи викладене, апеляційний суд констатує, що і в перший раз апеляційна скарга була подана з порушеннями строку на апеляційне оскарження, відтак апелянт мав звертатися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку, чого ним зроблено не було. Направлення нової апеляційної скарги після цілком обґрунтованого повернення попередньої скарги, само по собі не обумовлює наявності підстав  для наступного неврахування  судом  неналежності попередньої процесуальної дії апелянта і на цій підставі подальшого поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, справа «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України». При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
Враховуючи викладене, а також те, що наведені апелянтами доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови не були належним чином підтверджені, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, як така, що подана після закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, а апеляційний суд не знайшов підстав для його поновлення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовитизахиснику ОСОБА_1 - адвокату Липявці Ігору Олександровичу в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови  Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Липявки Ігора Олександровича на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року разом з доданими до неї матеріалами - повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                             С.О. Журба