КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
справа №761/8893/22                                            Головуючий у 1 інстанції: Савицький О.А.  
провадження №22-ц/824/5618/2024                                       Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
10 липня 2024 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року у справі за заявою представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали суду від 31 січня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, -
 
в с т а н о в и в :
 
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала заява ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30 червня 2022 року, виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.
06 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 р., виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.
16 січня 2024 року на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника заінтересованої особи - ОСОБА_1. про самовідвід судді, яке після уточнень в судовому засіданні, просив вважати заявою про відвід головуючого у справі судді Савицького О.А.
Так, у вказаній заяві представник заінтересованої особи зазначав, що у нього є сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Савицького О.А., оскільки останній вже брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, а тому не може брати участь у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цій справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року зазначену заяву передано для її вирішення іншому судді, у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1ст. 33 ЦПК України.
05 лютого 2024 року представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив роз`яснити вказану ухвалу, а саме: щодо зазначення в ній про наявності у нього сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді Савицького О.А., про що він не зазначав у своїй заяві про відвід.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року відмовлено представнику заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду від 31 січня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати судове рішення від 22 лютого 2024 року ухвалене неповноважним складом суду та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн.
Скаргу обґрунтовано тим, що в ухвалі від 22.02.2024 року про роз`яснення судового рішення зазначено, що в ній відсутні протиріччя та недоліки, що усуваються шляхом роз`яснення, в ній дана оцінка доводам.
Проте вважає, що зазначене не відповідає дійсним обставинам справи, а саме:
1.         Протиріччя стосовно встановлення особи, яка подавала заяву про самовідвід сули.
1.1.      ОСОБА_2 не подавав 16.01.2024 року заяву про самовідві судді.
1.2.      ОСОБА_1 подав 16.01.2024 року заяву про самовідвід судді.
1.3.      В ухвалі від 31.01.2024 року судом встановлено, що заяву подано представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
2.         Протиріччя стосовно обставин, що зазначені у заяві від 16.01.2024 року про . самовідвід судді.
2.1.      В ухвалі від 31.01.2024 року судом зазначено наступне, - «Так, у вказаній заяві представник заінтересованої особи зазначає на те, що у нього є сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Савицького О.А.» Зазначена обставина не підтверджується матеріалами справи.
2.2.      В матеріалах справи відсутня заява представника заінтересованої особи (Прим. - Даниленко Сергій Петрович), від 16.01.2024 року.
2.3.      В заяві від 16.01.2024 року, ОСОБА_1 не робив жодного посилання, що у нього є сумніви в в неупередженості та об`єктивності судді Савицького О.А.
3.         Невірно застосована норма процесуального права.
3.1.      ОСОБА_1 посилаючись на ухвалу Шевченківського районного суду від 18.11.2022 року (Том 1 а.с. 171, 172) та на постанову Київського апеляційного суду від 19.04.2023 року (Том 1 а.с. 245 - 248) надав суду докази, що суддя Савицький О.А. який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі (ч. 5 ст. 37 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.
3.2.      Суддя Савицький О.А. в ухвалі від 31.01.2024 року з посиланням на ст. 36 ЦІК України, та на ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, зазначає що заявлений відвід с необгрунтований, що суперечить ч. 4 ст. 39 ЦПК України.
Таким чином, у постановленій ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2024 року, наявні протиріччя та недоліки, які мають значення при вирішенні питання самовідводу, однак ухвалою від 22.02.2024 року будо відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду від 31.01.2024 року.
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається зі змісту ухвали, яку просить роз`яснити заявник, то її постановлено у відповідності до положень ст.ст. 259, 260, 263 ЦПК України, вона є зрозумілою, тобто не припускає кілька варіантів тлумачення, крім того, в ній відсутні протиріччя та недоліки, що усуваються шляхом роз`яснення, в ній дана оцінка доводам, а також є посилання на норми закону, на підставі яких вона постановлювалась.
Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала заява ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30 червня 2022 року, виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.
06 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 30.06.2022 р., виданого у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.
16 січня 2024 року на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника заінтересованої особи - ОСОБА_1. про самовідвід судді, яке після уточнень в судовому засіданні, просив вважати заявою про відвід головуючого у справі судді Савицького О.А.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року зазначену заяву передано для її вирішення іншому судді, у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 та ч.1ст. 33 ЦПК України.
Встановлено, що 05 лютого 2024 року представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив роз`яснити вказану ухвалу, а саме: щодо зазначення в ній про наявності у нього сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді Савицького О.А., про що він не зазначав у своїй заяві про відвід.
За ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2014 року № 14 «Про судове рішення» передбачено, що якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, що ухвала, яку просив роз`яснити ОСОБА_1 , постановлена відповідно до положень ст.ст. 259, 260, 263 ЦПК України, є чіткою, зрозумілою, не припускає кілька варіантів тлумачення. Крім того, в ухвалі відсутні протиріччя та недоліки, що усуваються шляхом роз`яснення, в ній дана оцінка доводам, а також є посилання на норми закону, на підставі яких постановлювалась ухвала, тому відсутні підстави для її роз`яснення.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2024 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 18 липня 2024 року.

Головуючий:  

Судді: