Справа № 991/6688/24
Провадження 1-кс/991/6717/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії обов`язків, покладених на
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 42023230000000116 від 28.02.2023,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просить продовжити на два місяці строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчою групою детективів Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023230000000116 від 28.02.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.06.2024 ОСОБА_4 продовжено на два місяці - до 11.08.2024, строк дії покладених на неї обов`язків.
Водночас, прокурор зазначає про необхідність продовження строку дії відповідних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ще на два місяці, так як встановлені у ході досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, оскільки є достатні підстави вважати, що  ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. 
У судовому засіданні прокурор  ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив продовжити підозрюваній строк дії покладених на неї обов`язків на два місяці.  
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання, зауваживши на недоведеності прокурором ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Водночас захисники вказали на недоречності продовження покладеного на підозрювану обов`язку носіння електронного засобу контролю, який є надмірним тягарем для підозрюваної, що насамперед пов`язаний із технічними несправностями застосованого засобу контролю - втрата зв`язку із базовими станціями, швидке розряджання акумулятора, у зв`язку з чим підозрюваній значний проміжок часу необхідно перебувати поряд із розетками.
Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію своїх захисників та просила не продовжувати обов`язок носити електронний засіб контролю, який працює зі збоями, швидко розряджається та створює дискомфорт у повсякденному житті.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя зазначає таке.
Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Положеннями ст. 199 КПК України встановлено порядок продовження строку тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч. 6 ст. 199 КПК України).
Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Встановлено, що детективами Четвертого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023230000000116 від 28.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
За версією органу досудового розслідування, будучи посадовою особою Департаменту розвитку територій, який визначений керівництвом Херсонської ОВА як один із виконавців розпорядження КМУ від 15.11.2022 № 1029-р, яким Херсонській ОВА виділено 100 млн грн з метою ліквідації наслідків бойових дій і відновлення об`єктів критичної та соціальної сфери в умовах воєнного стану, у ОСОБА_4 у невстановленому слідством місці в період часу з 01.11.2022 по 23.11.2022 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння частиною виділених коштів резервного фонду на технічне обстеження пошкоджених соціально-адміністративних об`єктів Херсонської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах.
У період із 24.11.2022 по 25.11.2022 ОСОБА_4 домовилась зі своєю знайомою - єдиною засновницею та власницею ТОВ «Будівельні технології Південь» ОСОБА_9 про майбутнє обстеження ТОВ «Будівельні технології Південь» 100 (ста) об`єктів, а також попередньо з власної ініціативи визначила вартість огляду та складання звіту одного об`єкта у розмірі 70-100 тисяч гривень, при цьому наявність у Департаменті документального підтвердження моніторингу цін для визначення вартості таких послуг у ході досудового розслідування не встановлено.
У період часу із 25.11.2022, але не пізніше 16.12.2022, відповідно до домовленості ОСОБА_4 із ОСОБА_9 щодо визначення вартості огляду та складання звіту одного об`єкта у розмірі 70-100 тисяч гривень, ОСОБА_9 у невстановленому слідством місці та за невстановлених обставин підготувала кошториси за формою № 3-П з виконання послуг по обстеженню технічного стану 107 об`єктів на суму 9 927 736,80 грн, до яких, на виконання спільного злочинного умислу, внесла завідомо неправдиві відомості щодо кількості виконавців робіт та людино-днів, необхідних для виконання робіт, та організувала їх підписання директором ТОВ «Будівельні технології Південь» ОСОБА_10 і за невстановлених слідством обставин передала на погодження ОСОБА_4 .
У подальшому, достовірно знаючи, що до кінця бюджетного року залишається менше 20-ти днів, якими обмежується термін виконання майбутніх послуг, відображених у 107 кошторисах, наданих їй ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у вказаних кошторисах містяться завідомо неправдиві відомості, заступник директора Департаменту розвитку територій Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 у період часу із 25.11.2022, але не пізніше 16.12.2022, погодила своїм підписом вищевказані кошториси.
Надалі, 22.12.2022, продовжуючи діяти всупереч інтересам служби та в інтересах ТОВ «Будівельні технології Південь», достовірно знаючи, що станом на 22.12.2022 не виготовлено жодного технічного звіту, ОСОБА_4 шляхом надсилання відповідного повідомлення в месенджері «WhatsApp» надала вказівку ОСОБА_9 підготувати акти здачі-приймання виконаних послуг. 
На виконання зазначеної вказівки ОСОБА_9 підготувала акти здачі-приймання виконаних послуг № 1 від 20.12.2022, № 2 від 22.12.2022 та № 3 від 23.12.2022, до яких внесла завідомо неправдиві відомості, відповідно до яких ТОВ «Будівельні технології Південь» виготовлено технічні звіти по обстеженню 107 об`єктів на загальну суму 9 927 736,8 грн, а замовником в особі ОСОБА_4 прийнято технічні звіти, та у період часу з 22.12.2022 по 26.12.2022 безпосередньо підписано вказані акти, таким чином надавши їм статусу офіційного документу та підтвердивши тим самим факт отримання послуг.
На підставі підписаних директором ТОВ «Будівельні технології Південь» ОСОБА_10 та в.о. директора Департаменту розвитку територій Херсонської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 актів здачі-приймання виконаних послуг № 1 від 20.12.2022, № 2 від 22.12.2022 та № 3 від 23.12.2022, у період часу з 28.12.2022 по 30.12.2022 на банківський рахунок ТОВ «Будівельні технології Південь» № НОМЕР_1 від Департаменту розвитку територій Херсонської обласної державної адміністрації надійшли грошові кошти у розмірі 9 927 736,8 грн за проведення обстеження технічного стану пошкоджених об`єктів, якими посадові особи ТОВ «Будівельні технології Південь» розпорядилися на власний розсуд.
При цьому, фактичні роботи по обстеженню зруйнованих об`єктів та складанню звітів за результатом їх обстеження здійснено ФОП ОСОБА_11 в рамках договору № 14/16 від 16.12.2022.
Сторона обвинувачення зазначає, що документально підтверджується різниця між вартістю виконаних робіт (наданих послуг) по договору № 14/22 від 16.12.2022, укладеному між Департаментом розвитку територій Херсонської обласної державної адміністрації та ТОВ «Будівельні технології Південь», та договору № 14/16 від 16.12.2022, укладеному між ТОВ «Будівельні технології Південь» і ФОП ОСОБА_11 , у сумі 7 738 264 грн без ПДВ.
Таким чином, 09.04.2024  ОСОБА_4  повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в організації та вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, а також організації та вчиненні службового підроблення шляхом видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. 
Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої  ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та долученими до матеріалів клопотання доказами.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя дійшов переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки наведені стороною обвинувачення докази з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрювану ОСОБА_4 з кримінальними правопорушеннями на даному етапі досудового розслідування. 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.06.2024 справа № 991/4910/24 ОСОБА_4 продовжено на два місяці - до 11.08.2024, строк дії покладених на неї обов`язків.
Як зауважили сторони, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42023230000000116 від 28.02.2023 завершено та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Наразі триває ознайомлення із зібраними органом досудового розслідування доказами. 
Водночас слідчий суддя враховує, що окрім ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, у кримінальному провадженні необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування.
Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не може бути закінчено у межах строку дії покладених на підозрювану обов`язків, а саме до 11.08.2024.
Відтак, слідчий суддя відхиляє доводи адвоката ОСОБА_5 щодо відсутності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.
При цьому, як стверджує прокурор, з часу застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваної запобіжного заходу та покладення на неї відповідних обов`язків. 
Проаналізувавши зазначені прокурором та захисниками аргументи, як на підтвердження, так і на спростування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування у відповідній категорії справ пільгових інститутів, таких як звільнення від покарання та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, та додаткове обов`язкове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. 
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При цьому, слідчий суддя при встановленні продовження існування даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема підозрювана працює у Херсонській ОДА досить тривалий термін та займає керівну посаду у вказаному органі, у зв`язку з чим набула широке коло зв`язків серед представників органів державної влади, якими може скористатись з метою переховування від органів досудового розслідування, у тому числі і з метою отримання документів, що дозволять їй перетнути державний кордон України, незважаючи на встановлені обмеження. 
А тому, підозрювана, будучи необтяженою певними процесуальним обв`язками, зокрема, у разі повернення їй відповідного паспорту, або ж отримання нового паспорту для виїзду за кордон, може вжити заходів для залишення території України.
Крім того, з огляду на ймовірність одержання підозрюваною частини коштів, якими вона у співучасті з іншими ймовірно заволоділа, дає обґрунтовані підстави вважати, що у підозрюваної наявні інші, одержані у такий спосіб доходи, що можуть зберігатись у невстановленому органом досудового розслідування місці.
Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі підозрюваної ОСОБА_4  з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.
На думку слідчого судді, продовжує існувати також і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваної у відверненні негативних наслідків, спричинених її притягненням до кримінальної відповідальності. Варте уваги і те, що після набуття статусу підозрюваної, ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків та інших учасників кримінального провадження, якою вона може скористатися для впливу на них.
При цьому не виключено використання ОСОБА_4 знайомств, зв`язків, соціального статусу та авторитету, набутих, зокрема, під час здійснення професійної діяльності, що надасть підозрюваній можливість впливати на свідків, а саме підбурювати їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам, та відмови від дачі показань на її користь, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. 
Слідчий суддя зауважує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тобто ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.
За таких обставин, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, кількість його учасників, наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, слідчий суддя визнає спроможними зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність обставин, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.
Слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації встановлених ризиків, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваної, необхідним є продовження строку дії покладених на підозрювану обов`язків, які на цій стадії кримінального провадження є необхідними й достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, а вказане втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження. 
Водночас, слідчий суддя враховує доводи підозрюваної та її захисників, які просили не продовжувати строк дії обов`язку носити електронний засіб контролю. Захисники пояснили, що 25.04.2024 року інспектором ВДСМСЕК УОАЗОР ГУНП в Миколаївській області до підозрюваної застосовано засіб електронного контролю, однак, у період з 26.04.2024 по 30.04.2024 електронний засіб контролю працював несправно, про що підозрювана неодноразово повідомляла інспекторів. Крім того, у застосованого пристрою порушено живлення, оскільки він значно нагрівається та не тримає заряд, у зв`язку з чим підозрювана вимушена постійно перебувати поряд з розеткою, що порушує звичайний режим сну та розпорядок дня останньої. 
У зв`язку з технічними несправностями у роботі електронного засобу контролю 30.04.2024 його було знято, що підтверджується копіює відповіді УОАЗОР ГУНП в Миколаївській області від 06.05.2024.
Повторно застосований електронний засіб контролю також має технічні несправності, зокрема періодично відсутній сигнал, про що підозрювана ОСОБА_4 неодноразово повідомляла ВДСМСЕК УОАЗОР ГУНП в Миколаївській області.
Водночас сторона захисту просить врахувати, що  ОСОБА_4  займає посаду заступника директора Департаменту розвитку території Херсонської ОДА та щоденно виконує покладені на неї обов`язки, а несправність електронного засобу контролю перешкоджає у дотриманні режиму робочого дня, оскільки остання значну кількість часу має перебувати поряд з розеткою для здійснення підзарядки.
На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що обов`язок носити електронний засіб контролю має негативний вплив на процес життєдіяльності та стан здоров`я підозрюваної  ОСОБА_4 , а тому вказаний обов`язок здійснює надмірний вплив на права і свободи підозрюваної, у зв`язку з чим не підлягає продовженню. 
Положення ч. 7 ст. 194 КПК України передбачають покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану особу на строк не більше двох місяців. 
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора частково та продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , за виключенням обов`язку носити електронний засіб контролю, на два місяці, тобто до 07.10.2024 включно.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 176-178, 182, 194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково. 
Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрювану  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;
- не відлучатися з території України без дозволу слідчого (детектива) прокурора або суду;
- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру від 09.04.2024;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на підозрювану  ОСОБА_4 , до 07.10.2024 включно.
Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42023230000000116 від 28.02.2023.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде складено та проголошено 12.08.2024 о 15 год 15 хв.

Слідчий суддя                                                                                                  ОСОБА_1