СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року                                   м. Харків                        Справа № 917/1121/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча   суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Плахов О.В.
при секретарі  Семенові О.Є.        
за участю:  
позивача -      не з`явився; 
відповідача -    адвокат Стасовська Н.І., свідоцтво  від 24.07.2018 року №ПТ2273;  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon"      апеляційну скаргу      представника  Кременчуцької гімназії   № 31 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  – адвоката  Корчевської О.П. (вх. №1325П/1-18) 
на рішення    господарського суду Полтавської      області від 25.04.2024 року у справі № 917/1121/23,   ухвалене    в приміщенні господарського суду Полтавської     області    (суддя Кльопов І.Г.), повний текст якого складено 03.05.2024 року   
за позовною заявою  Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,  м.Кременчук, Полтавська область
до  Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м.Полтава 
про   перерахунок вартості наданих послуг 

ВСТАНОВИВ:
          Рішенням   господарського суду Полтавської       області від 25.04.2024 року у справі №917/1121/23 у  позові відмовлено  повністю.
 Представник Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – адвокат  Корчевська О.П.    з рішенням  господарського    суду першої інстанції не погодилась     та звернулась      до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення   господарського суду Полтавської      області від 25.04.2024 року у справі  та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
                    Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
                    Застосування відповідачем тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води  для споживачів м. Кременчука не може перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до них станом на 24.02.2022 року.
                    Судом не враховано, що тарифи можливо і не були підвищені для споживачів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго": м. Полтава, Решетилівка, смт. Котельва та інші, яким відповідач і раніше здійснював постачання теплової енергії, однак, по відношенню до споживачів м. Кременчука, у тому числі і позивача, яким відповідач почав надавати послуги лише з 01.11.2022 року, тарифи на постачання тепла були більшими ніж тарифи, за якими позивачу постачалася теплова енергія станом на 24.02.2022 року.
                    Зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24.02.2022 року.
                    Посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду  від 04.04.2024 року  у справі № 917/730/23. 
                    Відповідачем не був дотриманий порядок подачі до Кременчуцької міської територіальної громади документів про встановлення тарифів, в тому числі щодо запровадження двоставкового тарифу на теплопостачання,  на теплову енергію, чим порушений порядок обов`язкового оприлюднення інформації щодо запровадження нових тарифів в Кременчуцькій міській територіальній громаді.
                    ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", будучи обізнаним про те, що воно буде надавати свої послуги споживачам м. Кременчука, не ініціювало розгляд питання перед Полтавською обласною радою щодо прийняття рішення на черговому засіданні сесії про встановлення тарифів з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам м. Кременчука, а тому не врегульоване питання щодо формування та застосування одноставкового чи двоставкового тарифу з постачання теплової енергії і постачання гарячої води мешканцям міста Кременчук, тим самим порушено п.п. 55, 58 Порядку № 869.
Одночасно апелянт просила  відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до розгляду апеляційної скарги по суті.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 року, суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.   
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2024 року апеляційну скаргу  представника  Кременчуцької гімназії   № 31 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  – адвоката  Корчевської О.П.           на рішення    господарського суду Полтавської       області від 25.04.2024 року у справі № 917/1121/23 залишено без руху; останню зобов`язано        усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що   при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
Разом з тим, розглянувши клопотання   представника  Кременчуцької гімназії   № 31 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  – адвоката  Корчевської О.П.     про відстрочення сплати судового збору, судом враховано правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №910/2958/20, від 06.06.2022 року у справі №910/10501/19, від 28.07.2022 року у справі №924/1251/21, де, між іншим, вказано на те, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів та узгоджується зі               статті 129 Конституції України.        
Також, виходячи з того, що апелянтом  не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України  на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, заяву  подано   без будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору та не наведено жодного обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору,  судом зазначено, що  правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не має.
        03.06.2024 року на адресу суду від апелянта надійшла заява (вх.№7615), на виконання вимог ухвали суду від 24.05.2024 року, яку разом з додатками, долучено до матеріалів справи. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою     представника  Кременчуцької гімназії   № 31 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області  – адвоката  Корчевської О.П.  на рішення    господарського суду Полтавської       області від 25.04.2024 року у справі № 917/1121/23; учасникам справи    встановлено  строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,                    з доказами надсилання його апелянту; призначено справу №917/1121/23   до розгляду на          "24" липня 2024 р. о 11:30  год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; запропоновано   учасникам справи  свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі “Електронний суд”; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано   учасникам справи    визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що  неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано  з господарського суду Полтавської  області матеріали справи №917/1121/23.
           19.06.2024 року на адресу суду з господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи (вх.№ 8262).
20.06.2024 року на адресу суду від представника    Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"– адвоката   Стосовської Н.І.   надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8373),  який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування  якого вказує на те, що відповідач, як постачальник теплової енергії та виконавець послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, не встановлює тарифи, не коригує їх, а лише виконує рішення уповноваженого органу, в даному випадку Полтавської обласної ради, про встановлення тарифів;   тарифи, встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022  року № 477 залишилися на рівні тарифів, що діяли станом на 24.02.2022 року; оскільки рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022  року   № 477 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" не визнане протиправним, застосування встановлених ним тарифів у відносинах між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та споживачами підприємства є правомірним.
           20.06.2024 року на адресу суду від представника    Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"– адвоката   Стосовської Н.І.  надійшло  клопотання           (вх.№8374)  про  її     участь в судовому засіданні  в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon",  яке      долучено до матеріалів справи, в якій     остання          просила надати   можливість участі у   судовому    засіданні, призначеному на  24.07.2024 року о 11:30 год.           в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку “EasyCon”.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2024 року задоволено   клопотання   представника    Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"– адвоката   Стосовської Н.І.; судове засідання у справі,  призначене на   24  липня           2024  р.  о  11:30 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  представника    Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"– адвоката   Стосовської Н.І. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника; вчинено інші процесуальні дії.
           16.07.2024 року на адресу суду від   позивача  надійшло клопотання (вх.№ 9383), в якому останній підтримав апеляційну скаргу та просив   розглядати справу за відсутності представника.
        Представник відповідача  в судовому засіданні  проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.  
         Представник   позивача    у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду  24.07.2024 року  не з`явився, хоча належним чином був  повідомлений  про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом  за  його відсутності.
          Ухвали  суду від 05.06.2024 року та  від 21.06.2024 року     надіслано    Кременчуцькому  закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Полтавському  обласному  комунальному  виробничому  підприємству  теплового господарства "Полтаватеплоенерго",   до електронного кабінету в системі "Електронний суд".         
05.10.2021 року  офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у   постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року  у справі №906/184/21, від 02.11.2022  року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року  у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що   чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).
       Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2       ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”         усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1                            ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали   суду   апеляційної інстанції   від   05.06.2024 року та  від 21.06.2024 року         у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
        Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
           Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини         від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006        у справі "Красношапка проти України").
        Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених         ст.                 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань                      від учасників справи       щодо відкладення розгляду апеляційної скарги        у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
          Розглянувши матеріали справи,     заслухавши пояснення представника відповідача,     перевіривши повноту встановлення господарським     судом першої інстанції                 неоспорених обставин справи,              колегія суддів встановила наступне.
Позивачу на праві оперативного управління належить приміщення за адресою: м. Кременчук, проспект Лесі Українки,8А. 
Починаючи з опалювального періоду 2022-2023 років, позивач є споживачем теплової енергії, постачальником якої є Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства “Полтаватеплоенерго”. 
До листопада 2022 року постачальником теплової енергії та постачання гарячої води у м. Кременчуці було ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ".
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 року  № 1421 “Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів” та рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 року  за № 1867 “Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів”  з 01.01.2022  року були встановлені та визначені відповідні тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для споживачів міста Кременчука.
Вказаними рішеннями для ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" було встановлено для бюджетних установ одноставковий тариф, який складав з 25.10.2021 року  – 2 862,85 грн. за 1 Гкал., а з 30.12.2021 року  – 3 281,22 грн. за 1 Гкал.
Даний тариф застосовувався до позивача на момент введення воєнного стану в Україні 24.02.2022 року, що підтверджується відповідним рахунком, направленим позивачу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ".
З 24.02.2022 року  Указом Президента України від 24.02.2022 року  № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і діє на сьогоднішній день.
У зв`язку з військовою агресією проти України та в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку, теплогенеруюче обладнання ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ"  було повністю зруйновано, через що товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.
29.04.2022 року  Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 502 “Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану”, пунктом 1 якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, не підвищувати, зокрема, тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування”, який набрав чинності 19.08.2022 року, запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання, зокрема, передбачено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Рішенням Полтавської обласної ради № 473 від 22.09.2022 року   “ Про надання згоди на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" було надано згоду на безоплатне прийняття з державної у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки.
На підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року   № 894-Р “Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області” Полтавською обласною радою було прийнято рішення від 14.10.2022 року   за № 481 "Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ"  Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області".
Пунктом 4 вказаного рішення вирішено після затвердження акту приймання - передачі передати на баланс, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго”, майно, зазначене у додатку до цього рішення, а саме цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу Кременчуцька ТЕЦ.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 року   № 1508 "Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго”  виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води", виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука з покладанням відповідних обов`язків згідно чинного законодавства визначено ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 13.01.2023 року   № 86 було внесено зміни до зазначеного рішення № 1508, яким на виконання вимог ст. 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" зобов`язано ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” застосовувати до своїх споживачів у м. Кременчуці тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, розмір яких не перевищує рівень тарифів, що застосовувались до цих споживачів станом на 24.02.2022 року.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.10.2022 року  № 1574, опалювальний період 2022-2023 років для споживачів ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” у Кременчуцькій міській територіальній громаді розпочався з 01 листопада 2022 року.
Між позивачем і відповідачем було укладено договір № 7085 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 року, а також договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 7085/2023 від 25.01.2023 року. 
Згідно п. 1 договору № 7085 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 року  (далі - договір № 7085), ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” (Теплопостачальна організація за договором) бере на себе зобов`язання постачати теплову енергію з метою забезпечення опалення приміщень Кременчуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,  проспект Лесі Українки,8А, м.Кременчук, Полтавська область за адресою - проспект Лесі Українки,8А, м.Кременчук, - дошкільний заклад №58, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за теплову енергію в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п. 33 договору № 7085 розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом. В разі зміни тарифів, розрахунки здійснюються за новими тарифами. Тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ (без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів) становить:   умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - 2 197,08 грн/Гкал (без ПДВ);   умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження - 136 068,84 грн /Гкал/год (без ПДВ).
В розрахунок на оплату включається вартість фактично спожитої теплової енергії за поточний місяць та вартість теплової енергії, що не врахована в рахунку за попередній місяць і місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження (розрахована шляхом множення проектного теплового навантаження (Гкал/год.) на умовно-постійну частину двоставкового тарифу на теплову енергію (грн/Гкал/год (без ПДВ). Місячна абонентська плата за приєднане теплове навантаження сплачується Споживачем щомісяця протягом року незалежно від обсягів споживання теплової енергії (п. 34 договору).
В пунктах 43, 44 договору  сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.11.2022 року  і діє в частині постачання теплової енергії по 31.12.2022 року (згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України), а в частині розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде заявлено однією із сторін.
Вказаний договір підписано представникам сторін та скріплено печатками сторін.
Згідно п. 1.1 договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 7085/2023 від 25.01.2023 року  (далі - договір № 7085/2023), Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (Учасник за договором) зобов`язується з 01.01.2023 року  по 31.12.2023 року  постачати позивачу (Замовник за договором)  теплову енергію в гарячій воді для забезпечення потреб теплових установок Замовника, а Замовник - прийняти і оплатити вартість використаної (купленої) теплової енергії в гарячій воді та здійснювати інші платежі згідно з умовами   договору.
Пунктом 1.2 договору № 7085/2023 сторони погодили кількість товарної продукції: очікувані обсяги постачання теплової енергії з 01.01.2023 року  по 31.12.2023 року  становлять 235,566Гкал.
Відповідно до п. 3.1 договору № 7085/2023, сума   договору становить 1     060     561,00 грн., у тому числі ПДВ 20% -  176     760,17 грн. Сума   договору є орієнтовною і буде визначатися виходячи з тарифів, які встановлюються уповноваженими органами для Учасника, та фактичного обсягу спожитої Замовником товарної продукції.
Керуючись п. 7 ст. 19 Постанови № 1178, сторони погодили, що у разі зміни регульованих цін (тарифів) на теплову енергію, яка постачається на підставі Договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України, ціна на такий товар може бути змінена шляхом укладення додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється їх печатками і є невід`ємною частиною договору ( п. 3.1 Договору ).
Починаючи з 01 листопада 2022 року відповідач постачає теплову енергію в гарячій воді позивачу, згідно з укладеними договорами, що визнається сторонами у справі.
Відповідач в листопаді 2022 – квітні 2023 років  направив позивачу рахунки на оплату теплової енергії, поставленої відповідно до умов Договору № 7085 від 01.11.2022 року, в яких була визначена вартість фактично поставленої теплової енергії (умовно-змінна частина двоставкового тарифу 2 197,08 грн. без ПДВ) та місячна абонентська плата за одиницю теплового навантаження (умовно-постійна частина двоставкового тарифу 136 068,84 грн. без ПДВ).
У вказаних рахунках відповідачем були застосовані тарифи, визначені в Додатку 1 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 року  № 477 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго"  (далі - Рішення Полтавської обласної ради № 477, яке було опубліковане на офіційному сайті Полтавської обласної ради (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/477.pdf).
Зі змісту п. 1 вказаного   Рішення слідує, що Полтавською обласною радою для споживачів послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго"  було встановлено тарифи на теплову енергію за окремими складовими (тариф на виробництво теплової енергії; тариф на транспортування теплової енергії; тариф на постачання теплової енергії), тарифи на послугу з постачання гарячої води, а також встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, який складається з умовно-змінної частини двоставкового тарифу та умовно-постійної частини двоставкового тарифу (місячної абонентської плати на одиницю теплового навантаження), для категорій споживачів, які зазначені в Додатку 2 до вказаного рішення, зокрема для бюджетних установ.
У направлених позивачу рахунках на оплату відповідачем обрахована вартість теплової енергії із застосуванням двоставкового тарифу для потреб бюджетних установ, встановленого Додатком 1 до Рішення Полтавської обласної ради № 477 (2 197,08 грн. без ПДВ/Гкал як умовно-змінна частина тарифу та 136 068,84 грн. без ПДВ як умовно-постійна частина тарифу, місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження), що визнається сторонами у справі.
Вказані вище обставини  стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Полтавської     області, в якому останній просив    здійснити перерахунок вартості спожитого тепла Кременчуцьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стосовно приміщення за адресою -  проспект Лесі Українки,8-А, м.Кременчук, Полтавська область, а саме з 01.11.2022 року    і до дня ухвалення відповідного рішення суду, відповідно до рівня цін (тарифів) за послуги постачання тепла, що застосовувались до позивача станом на 24.02.2022 року.  
25.04.2024 року господарським судом Полтавської     області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість                     рішення    господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної                      скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна                     скарга не підлягає    до                   задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях                      Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі                         Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Предметом спору у даній справі є вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме здійснити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачу з 01.11.2022 до дня ухвалення відповідного рішення суду.
Згідно ч. 1 ст. 11  ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Вище вказано, що між позивачем і відповідачем укладено договір № 7085 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 року, а також договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 7085/2023 від 25.01.2023 року. 
Згідно ч. 1 ст. 275   ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Відповідно до ч. 6 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать, крім інших, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону належать до повноважень органів місцевого самоврядування.
Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (ч. 5 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України “Про теплопостачання”, тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.
Статтею 16-1 Закону України “Про теплопостачання”, передбачено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій при регулюванні діяльності у сфері теплопостачання належить, зокрема, ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що не перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).
Відповідно до п. 1.4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 року № 308 (далі - Ліцензійні умови), обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ).
ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).
Згідно п. 3.2. Ліцензійних умов при провадженні господарської діяльності з постачання теплової енергії ліцензіат повинен здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень.
За змістом   п. 37 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування", питання щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств, вирішуються виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради.
        Застосування відповідачем тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води  для споживачів м. Кременчука не може перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися до них станом на 24.02.2022 року.
                    Аргументи апелянта на те, що судом не враховано, що тарифи можливо і не були підвищені для споживачів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго": м. Полтава, Решетилівка, смт. Котельва та інші, яким відповідач і раніше здійснював постачання теплової енергії, однак, по відношенню до споживачів м. Кременчука, у тому числі і позивача, яким відповідач почав надавати послуги лише з 01.11.2022 року, тарифи на постачання тепла були більшими ніж тарифи, за якими позивачу постачалася теплова енергія станом на 24.02.2022 року; зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24.02.2022 року; відповідачем не був дотриманий порядок подачі до Кременчуцької міської територіальної громади документів про встановлення тарифів, в тому числі щодо запровадження двоставкового тарифу на теплопостачання,  на теплову енергію, чим, як зазначає апелянт,  порушений порядок обов`язкового оприлюднення інформації щодо запровадження нових тарифів в Кременчуцькій міській територіальній громаді, не приймаються, з огляду на таке. 
Так, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", відповідно до Статуту, засновано на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада (http://te.pl.ua/spozhivacham/naselennyu/dovdkov-ta-nformacyn-materali/statut-pdpriyemstva/).
Отже, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою.
Відповідно до ч. 3 ст. 189 ГК України, суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.
Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання (ч. 2 ст. 190 ГК України).
Державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку (ч. 1 ст. 191 ГК України).
Вказані вище норми законодавства України свідчать про те, що відповідач не має права самостійно встановлювати тарифи на постачання теплової енергії споживачам, в тому числі - позивачу, а отже і не може самостійно їх змінити.
В  умовах  договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, сторони погодили, що сума цих договорів є орієнтовною і буде визначатися виходячи з тарифів, які встановлюються уповноваженими органами для Учасника (тобто відповідача), та фактичного обсягу спожитої Замовником товарної продукції.
Застосування при обрахунку вартості теплової енергії, яка поставляється за вказаними вище Договорами позивачу, будь-яких інших тарифів, окрім тих, які були встановлені уповноваженими органами для ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", умовами зазначених Договорів не передбачено.
Також,  в  договорі про закупівлю теплової енергії в гарячій воді  сторони погодили, що у разі зміни регульованих цін (тарифів) на теплову енергію, яка постачається на підставі Договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України, ціна на такий товар може бути змінена шляхом укладення додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється їх печатками і є невід`ємною частиною Договору.
Крім цього, у п. 33 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води зазначено тарифи за відпущену теплову енергію, які відповідають тарифам, встановленим у додатку № 1 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання № 477 від 30.09.2022 року.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1  ст. 632 ЦК України визначає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК України).
В матеріалах справи відсутні докази укладення додаткових угод до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 7085 від 01.11.2022 року  та договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді № 7085/23 від 25.01.2023 року, протягом опалювального періоду 2022-2023 років стосовно змін їх умов, викладених у вказаних договорах, якими передбачено застосування саме тих тарифів, які були встановлені уповноваженими органами для Учасника (відповідача).
Разом з цим,  умовами укладених між сторонами договорів, зокрема і договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді не передбачено права чи обов`язку відповідача самостійно встановлювати, змінювати чи здійснювати перерахунок тарифів на послуги з постачання теплової енергії позивачу за вказаними договорами.
Позивач не посилається на те, що ним були укладені окремі договори на постачання та на транспортування теплової енергії з іншими особами, а тому відповідачем здійснювалося одночасно як постачання, так і транспортування позивачу теплової енергії власного виробництва.
За визначенням, яке наведене в ч. 5 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги”, ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
А отже,  визначення відповідачем в рахунках на оплату, копії яких додані до позовної заяви, вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на теплову енергію, який був встановлений додатком 1 до Рішення Полтавської обласної ради № 477 для бюджетних установ, відповідало як умовам укладених між сторонами по справі договорів, так і вимогам чинного законодавства України.
                    Так само, не приймаються аргументи апелянта на те, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", будучи обізнаним про те, що воно буде надавати свої послуги споживачам м. Кременчука, не ініціювало розгляд питання перед Полтавською обласною радою щодо прийняття рішення на черговому засіданні сесії про встановлення тарифів з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам м. Кременчука, а тому, на думку апелянта,  не врегульоване питання щодо формування та застосування одноставкового чи двоставкового тарифу з постачання теплової енергії і постачання гарячої води мешканцям міста Кременчук, тим самим порушено п.п. 55, 58 Порядку № 869.
         Згідно з п. 4 Порядку № 869, під час формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води суб`єктами господарювання, що перебувають у спільній власності територіальних громад, вимоги цього Порядку в частині формування тарифів для кожної окремої територіальної громади (у разі провадження ліцензованої діяльності та надання комунальних послуг у декількох територіальних громадах) на таких суб`єктів господарювання не поширюються.
Оскільки,   ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області, то, з урахуванням приписів п. 4 Порядку № 869, воно не зобов`язане ініціювати розгляд питання щодо встановлення окремого тарифу для споживачів міста Кременчука.
Щодо правомірності застосування відповідачем при обрахунку наданих позивачу послуг саме двохставкового тарифу,  то  Рішенням пленарного засідання двадцять другої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання "Про надання дозволу на встановленні двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго"  від 19.10.2018 року    № 917 відповідачу було надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ"Полтаватеплоенерго".
Оскільки відповідач здійснює постачання позивачу теплової енергії, то відповідно до додатку № 1 до рішення пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання № 477 від 30.09.2022 року, відповідач правомірно застосовував у правовідносинах з позивачем двохставковий тариф на теплову енергію у розмірі 2 197,08 грн. з ПДВ (умовно-змінна частина тарифу) та 136 068,84 грн. з ПДВ (умовно-постійна частина тарифу, місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження).
Крім цього, у п. 33 договору № 7085 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 року зазначено тарифи за відпущену теплову енергію, які відповідають тарифам, встановленим рішенням пленарного засідання шістнадцятої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання № 477 від 30.09.2022 року.
Разом з цим,  Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від  27.09.2023 року у справі № 440/6193/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2024  року, відмовив у задоволенні позову  виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Полтавської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго", про визнання протиправним та нечинним пункт 1 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 року    №477 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" в частині встановлення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго"  двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії за категорією споживачів "Для потреб бюджетних установ" відповідно до додатку 2.
Втім, саме по собі виставлення рахунків на оплату не може розглядатися як дія, яка може свідчити про порушення прав та інтересів позивача, а дійсний розмір грошових зобов`язань позивача по оплаті наданих послуг теплопостачання може бути встановлений під час розгляду спору майнового характеру між сторонами у справі.
Також, з огляду на наступне, не приймаються аргументи апелянта щодо   необхідності отримання згоди органу місцевого самоврядування для встановлення двоставкого тарифу. 
Дійсно, пп. 9.1. п. 9. Постанови НКРЕКП від 25.06.2019  року   № 1174 “Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання” (далі - Порядок № 1174) передбачено, що формування двоставкових тарифів на теплову енергію ліцензіатам, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів у разі згоди органу місцевого самоврядування, на території якого провадиться зазначена ліцензована діяльність.
Разом з тим, відповідно до п. 1.1 Порядку № 1174,   Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для суб`єктів природних монополій і суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, які є ліцензіатами НКРЕКП.
ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” є ліцензіатом Полтавської обласної державної адміністрації, а тому постанова НКРЕКП № 1174 від 25.06.2019 року    не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо  обґрунтування заявлених позовних вимог тим, що відповідачем при нарахуванні вартості спожитої позивачем теплової енергії порушено вимоги Закону № 2479-IX, який набрав чинності 19.08.2022 року, слід зазначити на таке. 
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 2479-IX (в редакції, чинній до 27.07.2023 року), протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на: послуги з розподілу природного газу; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Зазначена  норма Закону № 2479-IX є нормою-забороною, а не нормою-приписом (зобов`язанням), відповідно, вона не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо).
Вказана норма є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів);  вказана норма адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення.
Відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений.
Закон № 2479-IX не містить норми, яка б зобов`язувала постачальника теплової енергії здійснювати постачання споживачам за тарифами, які були встановлені для іншого постачальника уповноваженими органами станом на 24.02.2022 року.
Крім того, Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення та “зеленої” трансформації енергетичної системи України” від 30.06.2023 року № 3220-IX (далі – Закон № 3220), зокрема пунктом 18, внесено зміни в частину 1 статті 1 Закону України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування” від 29 липня 2022 року № 2479-IX шляхом викладення в такій редакції: “ 1. Протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів на: послуги з розподілу природного газу для всіх категорій споживачів; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.”. Набрання чинності Законом № 3220 відбулося 27.07.2023 року, тобто, з 27.07.2023 року    частина 1 статті 1 Закону України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування” від 29 липня 2022 року № 2479-IX не містить заборони підвищення тарифів для всіх категорій споживачів, зокрема і бюджетних установ на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а містить заборону лише щодо підвищення тарифів для населення.
Таким чином, позовна вимога про зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитого тепла Кременчуцьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №58 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області стосовно приміщення за адресою -  проспект Лесі Українки,8-А, м.Кременчук, Полтавська область, а саме з 01.11.2022 року    і до дня ухвалення відповідного рішення суду, відповідно до рівня цін (тарифів) за послуги постачання тепла, що застосовувались до позивача станом на 24.02.2022 року    є такою, що не узгоджується з нормами чинного законодавства, оскільки на дату прийняття рішення  у   справі норма, якою позивач обґрунтовує свої вимоги є нечинною.
Так, у  рахунках на оплату теплової енергії, поставленої з листопада 2022 року, які були виставлені позивачу, вартість теплової енергії обраховано відповідачем за двохставковим тарифом для потреб бюджетних установ, встановленим Рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 року.
Разом з тим,   тарифи, які були встановлені Рішенням Полтавської обласної ради № 477, залишились на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 року  “Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води”, що надаються ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01.11.2021 року  (https://oblrada pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/rishennya_286.pdf).
Таким чином, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24.02.2022 року, не змінювались (не підвищувалися) після набрання чинності Законом № 2479-IX.
Вимоги позивача про застосування до спірних правовідносин тарифів, які були встановлені Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.10.2021 року  № 1421 “Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів та рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 року № 1867 “Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ"  скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022 року”, є безпідставними, оскільки зазначені тарифи були встановлені не відповідачу, а іншому теплопостачальному підприємству, а саме ТОВ “Кременчуцька ТЕЦ”.
Таким чином,  у відповідача відсутні підстави для постачання позивачу теплової енергії на умовах договору № 7085 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.11.2022 року    та договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді  № 7085/2023 від 25.01.2023 року  за тарифами, які були встановлені для іншого суб`єкта господарювання - ТОВ “Кременчуцька ТЕЦ”, і так само відсутні підстави для постачання теплової енергії за тарифами, які відрізняються від тих, що були встановлені саме для ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" Полтавською обласною радою.
Так,  фактично вартість спожитої ним в листопаді 2022 квітні 2023 років теплової енергії була обрахована відповідачем за тарифами, які є більшими, ніж тарифи, за якими позивачу постачалася теплова енергія ТОВ “Кременчуцька ТЕЦ” станом на 24.02.2022 року.
Разом з тим, підвищення для позивача вартості споживання теплової енергії, в першу чергу, знаходиться в прямому причинному зв`язку з військовою агресією проти України та неможливістю здійснювати постачання теплової енергії ТОВ “Кременчуцька ТЕЦ”. 
Таке підвищення не є наслідком протиправних дій чи бездіяльності відповідача внаслідок порушення ним вимог законодавства України або умов договорів, укладених між сторонами у справі.
Обов`язки щодо постачання теплової енергії позивачу були покладені на відповідача рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 року № 1508 “Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства “Полтаватеплоенерго” виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води”.
На момент прийняття вказаного рішення Кременчуцька міська рада, була обізнана про тарифи, які були затверджені уповноваженим органом для ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”, оскільки рішення про їх затвердження було оприлюднено Полтавською обласною радою, відповідна інформація є загальнодоступною.
Також ,  відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 239, коригування тарифів здійснюється протягом строку їх дії винятково у випадках зміни вартості окремих складових чинних тарифів із причин, не залежних від суб`єкта господарювання (збільшення або зменшення мінімальної заробітної плати, податків, зборів, обов`язкових платежів, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні ресурси та інші матеріальні ресурси, а також інших складових, щодо зміни вартості яких прийнято рішення уповноваженим державним органом). В усіх інших випадках здійснюється повний перегляд тарифу (тарифів) і його (їх) структури.
Пунктом 57 Порядку № 869 передбачено, що для встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання підприємство теплопостачання зобов`язане подавати до уповноваженого органу заяву і розрахунки тарифів на планований період з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами щороку до 1 липня.
Таким чином, на момент прийняття рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.10.2022 року    № 1508 у відповідача була відсутня можливість ініціювати перегляд встановлених йому тарифів в порядку, визначеному чинним законодавством України.
А отже, позивачем не доведено, що саме відповідач є особою, якою порушено права та інтереси позивача у спірних правовідносинах.
Посилання апелянта  на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду  від 04.04.2024 року  у справі № 917/730/23, де, зокрема, зазначено на те, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку з переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу "Кременчуцька ТЕЦ" у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24.02.2022 року, не приймаються, з огляду   на те, що   постановою Верховного Суду від 04.04.2024 року у справі, зокрема,  касаційне провадження за касаційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на рішення господарського суду Полтавської області від 12.09.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі № 917/730/23, відкрите на підставі пункту 1 частини другої  статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито; касаційну скаргу в частині оскарження Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" рішення господарського суду Полтавської області від 12.09.2023 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі № 917/730/23 з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої  статті 287 Господарського процесуального кодексу України  залишено  без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 12.09.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 у справі № 917/730/23 - без змін.
Колегія суддів  враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.
“Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року  у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).         Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п.  32 постанови від 27.03.2018  року №910/17999/16; п.  38 постанови від 25.04.2018 року  № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018  року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року  у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року  у справі № 923/682/16.                   При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п.  60 постанови від 23.06.2020 року у справі №         696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п.  6.30 постанови від 19.05.2020 року  у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року  у справі №         757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року  у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року  у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року  у справі №         910/5394/15-г.”
Таким чином, правовідносини у справі,  на яку    посилається апелянт  та обставини вказаної  справи    №917/730/23, не є подібними до правовідносин у справі №917/1121/23,  оскільки предмети та підстави позовів у цих справах,  відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин,  а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах. 
Отже, висновок       місцевого  господарського суду  про відмову у позові     відповідає      принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників               та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення Європейського суду з прав людини                  від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини               у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.             6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.        6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній  скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту    була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст. ст.    269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу         представника  Кременчуцької гімназії   № 31 Кременчуцької міської ради  Кременчуцького району Полтавської області  – адвоката  Корчевської О.П.   залишити     без задоволення.
Рішення               господарського суду Полтавської         області від 25.04.2024  року   у справі №917/1121/23   залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено  31.07.2024 року.

Головуюча     суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов