ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року	Львів	Справа № 297/1776/24 пров. № А/857/14316/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                            Запотічного І.І.,
суддів:                                                                                Глушка І.В., Довгої О.І., 
при секретарі судового засідання:                                        Пославському Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2024 року (суддя Фейір О.О., ухвалене в м. Берегово о 15:54 повний текст складено 03.06.2024) у справі № 297/1776/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора  Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі Михайла Арпадовича, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

                                                           ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі Михайла Арпадовича та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Зазначене рішенням суду  в апеляційному порядку оскаржив позивач- ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02 квітня 2024 року. 
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та  явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки до суду колегія суддів відхиляє у зв`язку з його необгрунтованістю, не всі копії документів, які  долучені до клопотання належним чином завірені та наявні матеріали справи дають підстави для розгляду справи.
Крім цього як позивача так і його представника судом було завчасно повідомлено про розгляд справи, та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕНА №1808014 від 02квітня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення п.9.2 б Правил дорожнього руху.
Згідно вказаної постанови, 02.04.2024 року о 16 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом реєстраційний номер 72879 РЕ по вул. Мукачівській в м. Берегове при зміні напрямку руху з кругового руху не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР (а.с. 11-12).
ОСОБА_1 не погоджуючись з даною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1808014 від 02квітня 2024 року звернувся в суд з даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Санкція даної статті передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, згідно п. 9.2 яких, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перестроюванням, поворотом або розворотом.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ПДР, «Дорожній знак 4.10 "Круговий рух" вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом».
Слід зазначити, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Як передбачено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності
Як ствердив в судовому засіданні в суді першої інстанції позивач, при проїзді перехрестя він надав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по колу, а тому, на думку суду, цим самим останній визнав, що керуючи транспортним засобом заїхав на перехрестя з круговим рухом, та поїхав прямо, здійснивши при цьому, як встановлено, виїзд з перехрестя з круговим рухом, не вмикаючи при цьому покажчик правого повороту.
Суд першої інстанції вірно вказав, що перевага у русі на перехрестях, де організовано круговий рух, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.
Відтак судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач, перебуваючи у зоні дії знаку 4.10 «Круговий рух», який вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом, припинив круговий рух та здійснив виїзд з перехрестя з круговим рухом, не подавши при цьому відповідний сигнал світловим покажчиком правого повороту, чим самим порушив п. 9.2 б Правил дорожнього руху.
Як зазначив суд першої інстанції, вказані обставини також встановлені записом з відеореєстратора службового автомобіля Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, яким встановлено факт порушення ОСОБА_1 п. 9.2 б Правил дорожнього руху.
Також суд першої інстанції вірно вважав безпідставними доводи позивача про те, що ввімкнення покажчика правого повороту у даному випадку могло бути б незрозумілим для інших учасників руху, оскільки, позивач мав можливість вимкнути покажчик повороту одразу після виїзду з перехрестя з круговим рухом, давши зрозуміти учасникам дорожнього руху його наміри щодо подальшого руху прямо по напрямку головної дороги, та врахувати, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водії інших транспортних засобів повинні також переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 Правил дорожнього руху).
Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відтак, здійснивши аналіз обставини справи та наявні докази, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Гомокі М. А. діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Зважаючи на наведене вище колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП знайшов своє підтвердження та жодними доказами наданими позивачем не спростовується.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2024 року у справі №297/1776/24 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 16.09.2024