ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 серпня 2024 року           справа №360/7567/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 360/7567/21 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

                                                   ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача податковий борг в сумі 101 159,19 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за період 2018-2020 років.
В обгрунтування позову зазначив, що відповідач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. 
Відповідачем 27 грудня 2011 року зареєстровано нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, житлове приміщення (будинок) загальною площею 534,60 кв. метра (КОАТУУ 4411800000) за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на 16 листопада 2021 року за відповідачем обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200), в сумі 101 159,10 грн, яка виникла в результаті несплати нарахованих сум податкового боргу згідно з податковими повідомленнями-рішеннями форми "Ф" від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209 у сумі 32 717,78 грн за 2018 рік, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209 у сумі 33 650,63 грн за 2019 рік, від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209 у сумі 34 790,78 грн за 2020 рік.
Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, не виконані та є чинними.
Податковим органом 30.06.2016 направлено відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення податкову вимогу форми "Ф" від 30 травня 2016 року № 776-17, яка вручена ОСОБА_1 особисто 20.07.2016. Проте, до теперішнього часу відповідачем податковий борг не сплачено.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року позов задоволено.
Стягнуто кошти з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету за податковим боргом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018-2020 роки в сумі 101 159,19 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Судом першої інстанції справа була розглянута за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін. Тобто суд першої інстанції не повідомив позивача про дату, час та місце слухання справи, чим порушив його процесуальні права.
Відповідно до звіту з технічного обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 будівля пошкоджена внаслідок пожежі в 2013 році та не придатна до проживання. Отже, відповідно до ст. 266 ПК України цей будинок не є об`єктом оподаткування (пп. «г» п. 266.2 ст. 266 ПК України)
Крім того, отримавши вимогу про сплату боргу від 30.05.2016 позивач направила на адресу податкового органу заяву про анулювання податку в зв`язку з тим, що будинок згорів та непридатний для проживання, в заяві також повідомила про свою адресу проживання у м. Павлоград.
Суд першої інстанції не врахував, що податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209 у сумі 32 717,78 грн та від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209 у сумі 33 650,63 грн не направлялися податковим органом за місцем реєстрації відповідача АДРЕСА_2 .
Тільки податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209 у сумі 34 790,78 грн за 2020 рік вручене представнику позивача, проте, в податковому повідомленні-рішенні зазначена не адреса фактичного місця проживання та реєстрації відповідача у м. Павлоград, а адреса у м. Лисичанськ.
Крім того, відповідач звернулася до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2021 № 0390491-2405-1209 про сплату боргу (недоїмки) заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 170 067,71 грн, за яким 28 грудня 2021 року відкрито провадження № 360/7788/21.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 27 грудня 2011 року є власником житлового будинку, загальною площею 534,6 кв. метра, житлова площа 253,9 кв. метра, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Як свідчать дані паспорту ОСОБА_1 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації за вказаною адресою 17.10.2013.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 23.06.2021 № 3741, виданої головним спеціалістом відділу реєстрації та обліку громадян виконкому Павлоградської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 - з 23.06.2021.
ГУ ДПС у Луганській області сформовано та направлено відповідачу повідомлення-рішення:
від 27 лютого 2019 року форми "Ф" № 0008143-5006-1209, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 32 717,78 грн.
від 15 травня 2020 року форми "Ф" № 0032757-5006-1209, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 33 650,63 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлені відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 рекомендованим поштовим відправленням, повернулися до ГУ ДПС у Луганській області 13 травня 2019 року та 17 липня 2020 року відповідно без вручення із зазначенням причини невручення - "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" та "адресат відсутній за вказаною адресою".
Також податковим органом направлено відповідачу податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2021 року форми "Ф" № 00390491-2405-1209, яким визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 34 790,78 грн.
Податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2021 року направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , яке 16 червня 2021 року вручено під підпис представнику за довіреністю (довіреність № 604 від 14.08.2020).
ГУ ДФС у Луганській області, правонаступником якої є ГУ ДПС у Луганській області, виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 30 травня 2016 № 776-17, якою повідомлено, що станом на 29 травня 2016 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 7076,12 грн.
Податкову вимогу направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 рекомендованим відправленням 30.06.2016, яка вручена відповідачу особисто 20.07.2016.
21.07.2016 відповідач звернулася до податкового органу з заявою, в якій повідомила, що будинок по АДРЕСА_1 знищений внаслідок пожежі (акт про пожежу від 02.02.2013). Відповідач тепер мешкає у АДРЕСА_2 . Просила анулювати податок, визначений податковою вимогою від 30.05.2016.
Згідно звіту про пожежу житлового будинку АДРЕСА_1 ) будівля непридатна для проживання.
Як свідчить інтегрована картка платника податків за кодом класифікації доходів бюджету 18010200 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості) за ОСОБА_1 станом на 16 листопада 2021 року обліковується податковий борг в загальній сумі 101 159,19 грн, який складається з основного платежу в сумі 101 159,19 грн.
Станом на 30 грудня 2021 року за відповідачем облікований податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 170 067,71 грн, нарахований у тому числі за податковими повідомленнями-рішеннями від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209, від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_1 вручено податкову вимогу, яка є чинною, тобто позивач дотримався визначених статтею 95 Податкового кодексу України вимог та має всі підстави для вжиття заходів щодо погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів.
Як свідчать матеріали справи, 02.12.2021 ОСОБА_1 звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.06.2021 № 0390491-2405-1209 за 2020 рік у сумі 34 790,78 грн.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 360/7788/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Судовими рішеннями у справі № 200/7788/21 встановлено, що ГУ ДПС у Луганській області складено податкові повідомлення-рішення від 22 березня 2018 року № 0194704/1301-1209, від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209, від 30 червня 2020 року № 0032757-5006-1209, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209 та від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209.
Доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень (або доказів звернення до суду з відповідною заявою щодо поновлення таких строків з поважних причин), а саме: від 22 березня 2018 року № 0194704/1301-1209, від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209, від 30 червня 2020 року № 0032757-5006-1209, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209, якими позивачу за 2016-2020 роки визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в загальній сумі 135 276,93 гривень, в адміністративному чи судовому порядку представником позивача не зазначено та не надано. Відповідно, такі податкові повідомлення-рішення стали узгодженими, а податкові вимоги про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 135 276,93 грн за відповідні періоди є чинними.
Щодо податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік № 0390491-2405-1209 від 03.06.2021 на суму 34 790,78 гривень, - воно вручено під підпис представнику за довіреністю від 14.08.2020 Шайхаттарову, що підтверджено підписом особи на корінці податкового повідомлення-рішення від 16 червня 2021 року, та зазначено представником позивача у позовній заяві щодо отримання відповідного податкового повідомлення - рішення 16.06.2021.
Таким чином, Головним управлінням ДПС у Луганській області при визначені податкового зобов`язання для позивача, нараховано податок за період визначений відповідно до пп. 266.10.3 п. 266.10. ст. 266 ПК України, з дотриманням п. 102.1 ст. 102 ПК України.
Отже, спірне податкове повідомлення-рішення за податковий період 2020 рік, з урахуванням приписів п. 102.1 ст. 102 ПК України, прийнято Головним управлінням ДПС у Луганській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим останнє є законними та такими, що не підлягає скасуванню з цих підстав.
Щодо посилань ОСОБА_1 на звіт з технічного обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого будівля не придатна для проживання, а тому згідно з пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування, - суд у справі № 200/7788/21 зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що обстеження жилого будинку, здійснене у відповідності до вимог Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженим постановою Ради міністрів Української РСР від 26.04.1984 за № 189, та складено акт про визнання жилого будинку непридатним для проживання відповідно до вимог Положення.
Висновок експерта з технічного обстеження будівель і споруд щодо технічного обстеження житлового будинку складено лише 17 вересня 2020 року № 29/2020, згідно з яким зазначено про непридатність для проживання належного позивачу вищезазначеного будинку на підставі акту про пожежу від 02.02.2013, складено за відсутності прийнятого рішення виконкому місцевої ради (Лисичанської міської ради або військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська Луганської області) про визнання майна позивача непридатним для проживання, наявність якого згідно з вимогами підпункту ґ підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є обов`язковою передумовою для виключення конкретного об`єкта з числа об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - не відповідає вимогам закону та положенню.
Звіт з технічного обстеження житлового будинку розроблений експертом з технічного обстеження будівель і споруд складено 17.09.2020, а податкову вимогу від 30.05.2016 позивач отримав ще в червні 2016 року, якою їй достеменно було відомо щодо заборгованості з податку на нерухоме майно та її підстави виникнення.
Згідно до акту про пожежу від 02.02.2013 (яким встановлено, що пожежею було знищено побутову техніку, меблі, домашні речі, перекриття будинку, на площі біля 200 кв.м., дах будинку площа біля 300 кв.м.) у позивача виникло право щодо своєчасного звернення до відповідних органів з заявою про непридатність житлової нерухомості для проживання (експлуатації) та припинення права на майно яке підлягає державній реєстрації, оскільки таке право припиняється з моменту внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Позивачем визнано факт відсутності такого рішення органу місцевого самоврядування так вказано, що лише в січні 2021 року вона звернулася до управління житлово-комунального господарства військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська Луганської області щодо проведення комісійного обстеження будівлі № 35, яка розташована по вулиці Штейгерська в місті Лисичанськ Луганської області.
Тобто, такі дії проведені позивачем лише в січні 2021 році, а податковий період відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за цим об`єктом оподаткування 2020 рік.
Відсутність відповідного рішення місцевої ради про непридатність житлової нерухомості для проживання (експлуатації) не виключає зазначений будинок з переліку об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та не звільняє від обов`язку позивача сплачувати такий податок. 
Оскільки, ОСОБА_1 відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вносила і на час складання відповідачем податкового повідомлення-рішення від 03.06.2021 № 0390491-2405-1209 житловий будинок перебував у власності позивача, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому будинок вважався об`єктом оподаткування.
На підставі вищевикладених обставин суди першої та апеляційної інстанції в справі № 360/7788/21, дійшли висновку про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення -рішення Головного управління ДПС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 03.06.2021 № 039-491-2405-1209.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 56.16 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
За приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (…)
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
На підставі підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. 
Підпунктами "в" та "г" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України регламентовано, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості (…)
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно з підпунктом "а" підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у Луганській області, правонаступником якої є ГУ ДПС у Луганській області, направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 30 травня 2016 № 776-17, якою повідомлено, що станом на 29 травня 2016 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 7076,12 грн.
Податкову вимогу направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 рекомендованим відправленням 30.06.2016, яка вручена відповідачу особисто 20.07.2016.
Заборгованість виникла внаслідок не сплати відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка станом на 16 листопада 2021 року складає загальний розмір 101 159,19 грн.
Заборгованість нарахована в тому числі за податковими повідомленнями-рішеннями від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209, від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209.
Підстави виникнення податкової заборгованості та наявність боргу у визначеному позивачем розмірі підтверджені інтегрованою карткою платника податків.
Позивачем не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209 у сумі 32 717,78 грн та від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209 у сумі 33 650,63 грн, відповідно, ці податкові повідомлення-рішення є узгодженими, а заборгованість за ними - чинною.
Відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 360/7788/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.
Отже, податкова вимога форми "Ф" від 30 травня 2016 № 776-17 є чинною, а сума податкової заборгованості є узгодженою.
Оскільки ОСОБА_1 вручено податкову вимогу, яка є чинною, податковий орган дотримався приписів ст. 95 Податкового кодексу України, податковий борг відповідачем не сплачено, тому наявні підстави для вжиття заходів щодо погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати правовий аналіз правильності прийняття податковим органом та вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2019 року № 0008143-5006-1209, від 15 травня 2020 року № 0032757-5006-1209, від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 19.02.2019 у справі № 807/495/17.
На підставі викладеного суд не приймає посилання відповідача про відсутність підстав для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями в зв`язку з порушенням порядку їх вручення, оскільки ці обставини не є предметом позову у справі та не впливають на висновок про наявність підстав для стягнення податкового боргу з відповідача.
Крім того, суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 70.5 пункту 70.7 статті 70 ПК України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.
Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 № 822, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП відповідно. 
Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. 
Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 після зміни свого місця проживання в 2013 році у встановленому законом порядку, не подавала заяви або повідомлення про зміну даних, до теперішнього часу вона в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків обліковується за попередньою адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю на запит податкового органу форми № 23ДР від 09.10.2023 № 1232-2023-0000112.
Крім того, згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 від 23.06.2021 № 3741, виданої Павлоградською міською радою Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 23.06.2021, тобто вже після направлення їй податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 27.02.2019 № 0008143-5006-1209, податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 15.05.2020 № 0032757-5006-1209, податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 03.06.2021 № 00390491-2405-1209.
Суд не надає оцінки доводам апелянта, що будинок АДРЕСА_1 не є об`єктом оподаткування відповідно до пп. «г» п. 266.2 ст. 266 ПК України; що будинок не придатний до проживання внаслідок пожежі, оскільки в межах спірних правовідносин ці обставини також не впливають на висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу.
Крім того, оцінка цим доводам була надана судами в межах розгляду справи № 360/7788/21 та рішенням в цій справі, яке набрало законної сили 06 червня 2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 червня 2021 року № 00390491-2405-1209 було відмовлено.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки суму заборгованості,(податковий борг) в розмірі 101 159,19 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатила; наявність у неї вказаної заборгованості підтверджується даними інтегрованої картки, доказів погашення відповідачем зазначеної суми податкового боргу станом на день розгляду цього спору не надано, як і не надано доказів скасування (оскарження) податкових повідомлень-рішень, на підставі яких визначено грошове зобов`язання відповідачу, вимоги про сплату боргу, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018-2020 роки в сумі 101 159,19 грн.
Щодо доводів апелянта про не повідомлення відповідача про час та дату слухання справи суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
На запит Луганського окружного адміністративного суду управлінням адміністративних послуг Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 08.12.2021 надано відповідь, що місце проживання ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з даними електронного реєстру Лисичанської територіальної громади зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 20.08.2016 до теперішнього часу.
Судом першої інстанції 23.12.2021 надіслано за вказаною адресою відповідача ухвалу про відкриття провадження по справі, проте поштове відправлення повернуто з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 124 КАС України (в редакції, чинній на час відкриття судом першої інстанції провадження у справі) судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Форми адміністративного судочинства встановлені статтею 12 КАС України, відповідно до частини першої якої адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Частиною четвертою статті 12 КАС України передбачено перелік спорів, у яких виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи.
Як визначено пунктами 7 та 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною другою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки ця справа не відноситься до справ, які виключно розглядаються за правилами загального позовного провадження, перелік яких визначено у частині четвертій статті 12, частині другій статті 257 КАС України, тому не є порушенням норм процесуального права розгляд судом першої інстанції цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом першої інстанції відповідачу надіслано судове повідомлення (ухвалу про відкриття провадження) відповідно до вимог ст. 124 КАС України та здійснено розгляд справи за правилами спрощеного провадження (письмового провадження) без виклику сторін з додержанням норм КАС України, тому доводи апелянта про порушення процесуального права в цій частині є безпідставними.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 360/7567/21 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 360/7567/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 12 серпня 2024 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 12 серпня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                            А.В. Гайдар

                                                                                                          Е.Г. Казначеєв