Справа № 348/1211/24 
Провадження № 33/4808/808/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Солодовніков Р. С. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., з участю водія ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Винти Є.Ю. на постанову Галицького районного суду від 29.07.2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою                                 ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 19.05.2024 р. о 18:10 год. в селищі Делятин по вул. Шевелівка керував транспортним засобом автомобілем марки « NISSAN LEAF» д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в Надвірнянській КНП ЦРЛ проїхати відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що процедура медичного огляду ОСОБА_1 була порушена та здійснена з порушеннями, йому не було повідомлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тільки запропоновано пройти медичний огляд. Ставить під сумнів відеозапис події, оскільки він не є безперервним, оскільки не зафіксовано роз`яснення прав ОСОБА_1 та не повідомлено ознаки сп`яніння. Твердження суду щодо поведінки ОСОБА_1 , як така яка не відповідає обстановці, то це є природня поведінка ОСОБА_1 . Вважає, що його вина не була доведена належним чином. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі захисника за клопотанням ОСОБА_1 .

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону явно не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні порушення матеріального й процесуального права.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
При цьому судом не взято до уваги, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно, без обвинувального ухилу, додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Суд при розгляді справи, в порушення ст. 278 КУпАП, не перевірив правильність й обґрунтованість оформлення протоколу про адміністративне правопорушення і не врахував істотні порушення закону при його складанні.
Апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу було істотно порушено право ОСОБА_1 на захист. Як слідує з матеріалів справи йому перед початком і в процесі складання протоколу не було реально забезпечено його право на присутність адвоката, не роз`яснено право на мовчання, не свідчити проти себе. На це порушення не звернув увагу суд. Вказане порушення є істотним процесуальним порушенням його права на захист і є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи. Посилання в протоколі на ст. 268 КУпАП не усуває вказаного порушення, оскільки ця норма стосується прав особи в суді, але не при складанні протоколу і врученні її копії.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 якісної копії протоколу про правопорушення. Він стверджує, що не зміг розібрати змісту копії протоколу про правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд з огляду на подану копію протоколу. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення його права на захист, оскільки йому фактично належно не пред`явлено адміністративне звинувачення та не вручено якісний акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення нової копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції. 
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не могли по його очах бачити ознак наркотичного сп`яніння через те, що він весь час перебував у сонячних окулярах, що підтверджується даними відеозапис події. Такі ознаки йому не були названі. Тому в силу принципу «плодів отруйного дерева» всі здобуті у цій справі дані є недопустимими доказами.
За цим же правовим принципом всі здобуті у цій справі дані є недопустимими доказами через те, що немає документального підтвердження правомірності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , рапорта поліцейського для цього недостатньо.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Винти Є.Ю. задовольнити, постанову Галицького районного суду від 29.07.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                        Б.М. Гриновецький