Ухвала        
 
12 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 200/7497/19
провадження № 61-5405ск24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування державної реєстрації та припинення права власності, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 05 вересня 2024 року через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15; від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17; від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц; від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц; від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц; від 18 січня 2023 у справі № 488/2807/17; від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц; від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17; від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17; від 11 червня 2019 року у справі № 917/375/18; від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19; від 23 січня 2018 року у справі № 918/350/16; від 27 червня 2018 року у справі № 910/18802/17; від 28 березня 2019 року у справі № 910/23066/17; від 10 вересня 2019 року у справі № 910/13267/18; від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19; від 24 вересня 2020 року у справі № 920/1059/17; від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц; від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц; від 26 вересня 2019 року у справі № 2-4352/11; від 21 грудня 2022 року у справі № 522/8412/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 205/7567/18, від 20 липня 2022 року у справі № 203/4193/19; від 27 січня 2021 року у справі № 520/9539/13-ц; від 14 червня 2019 року у справі № 910/6642/18; від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17; від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц; від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11; від 11 вересня 2019 року у справі № 766/4410/17; від 14 квітня 2022 року у справі № 644/2204/19; від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц; від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16; від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17; від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11; від 24 жовтня 2018 року у справі № 733/249/16-к; від 21 травня 2020 року у справі № 726/874/15-ц.
 
Ухвала Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 908/137/18 не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на ухвалу Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 908/137/18 не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення.
 
Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку. 
 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте в заяві про зупинення виконання рішення не вказано підстав для зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 200/7497/19.
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1  про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року відмовити.
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 вересня 2024 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков