УХВАЛА

06 вересня 2024 року
м. Київ

справа №580/498/23
адміністративне провадження №К/990/32398/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Гончарової І. А., Олендера І.Я.
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року
у справі №580/498/23 
за  позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Черкаській області    
про визнання протиправними та скасування наказу та рішень,-

ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі №580/498/23.
21 серпня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та скаржнику встановлено строк для усунення недоліків, шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, та надання документу, що підтверджує доплату судового збору за подання цієї касаційної скарги.
02 вересня 2024 року до Верховного Суду від скаржника, надійшли уточнена касаційна скарга та платіжне доручення, що підтверджує доплату судового збору за подання цієї касаційної скарги.
У той же час, скаржником не виконано вимоги Верховного Суду в частині обґрунтування підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, які визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу на те, що в уточненій касаційній скарзі скаржник вказує підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши про те, що Верховний Суд наголошував в своїх судових рішеннях та неодноразово вказував, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод.
В той же час, Суд звертає увагу на наступному. Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування:
- наказ від 06.10.2022 №1536-п про проведення документальної позапланової перевірки позивача;
- податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №7715/23-00-24-04-01, яким визначено зобов`язання  з податку на доходи фізичних осіб на суму 5170,25 гривень;
- податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №7716/23-00-24-04-01, яким визначено зобов`язання з єдиного внеску на суму 56276,47 гривень;
- податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №7722/23-00-24-04-01, яким визначено зобов`язання з військового збору на суму 76149,44 гривень;

- податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №7717/23-00-24-04-01, яким визначено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 936793,22 грвиень ;

- податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2022 року №7719/23-00-24-04-01, яким визначено зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1040764,55 гривень;
- вимоги про сплату боргу з єдиного внеску від 29 грудня 2022 року №7718/23-00-24-04-01 на суму 481610,36 гривень.
Суд звертає увагу на те, що сума трьох податкових повідомлень-рішень окремо не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак справа в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 29 грудня 2022 року №7715/23-00-24-04-01, №7716/23-00-24-04-01, №7722/23-00-24-04-01 в розумінні частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності.
У випадку, якщо скаржник вважає за необхідне оскаржити справу незначної складності в суді касаційної інстанції, йому необхідно додатково обґрунтувати наявність підстав визначених пунктом другим частини  п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме навести та обґрунтувати один з наступних пунктів:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Касаційна скарга в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 29 грудня 2022 року №7715/23-00-24-04-01, №7716/23-00-24-04-01, №7722/23-00-24-04-01 не містить вказаних обґрунтувань.
Також, Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд наголошує на тому, що він позбавлений можливості виходити за межі касаційної скарги.
Суд звертає увагу на те, що неодноразово акцентував увагу на те, що у випадку  посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, особа обов`язково повинна обґрунтувати подібність правовідносин у цій справі та справах на висновки Верховного Суду у справах на які вона посилається.
Верховний Суд безумовно неодноразово наголошував на тому, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод, однак це є однак це є одним із принципів судочинства, який Суд в своїх рішеннях неодноразово цитував та роз`яснював.
Проте такими своїми висновками, Суд не встановлював жодної правової позиції, а лише підсилював свої висновки сформовані у відповідних справах раніше.
Суд, повторно наголошує на значній кількості рішень, які є предметом позову у цій справі, та вказує на необхідності зазначити підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій кожного рішення, які є предметом позову.
При цьому Суд додатково роз`яснює позивачу наступне.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд додатково звертає увагу на те, що у випадку, якщо позивач не погоджується з процедурою дослідження доказів у справі, обгрунтовуючи касаційну скаргу останньому необхідно обов`язково обґрунтувати наявність підстави касаційного оскарження визначеної пунктом 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у поєднані з пунктом 1 частини другої статті 353 цього Кодексу, при цьому обов`язково необхідно наголосити на тому, які докази необхідно дослідити та як вони вплинуть на вирішення справи по суті.
У випадку, якщо позивач дійде до висновку, про визначення визнання підставами касаційного оскарження пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у поєднані з пунктом 1 частини другої статті 353 цього Кодексу, Суд наголошує на необхідності також обґрунтувати підстави касаційного оскарження визначенні пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 для усунення недоліків, а саме шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність до норм процесуального законодавства із належим обґрунтуванням підстав, на яких подається касаційна скарга.

Керуючись статтями 121, 169, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, надавши скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги строком на десять днів з дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено або касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    Р. Ф. Ханова

                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                    І.Я. Олендер