КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/13489/24
№ апеляційного провадження: 33/824/4174/2024 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
05 вересня 2024 року                                                                                         м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року під головуванням судді Шум Л.М., якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
                                                                   
Судом встановлено, що 21 червня 2024 року приблизно о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту Л. Курбаса, 1-А в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проходив у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, згідно висновку №002994, результат позитивний. 
 
Не погодившись з указаною постановою, 06 серпня 2024 року адвокат Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 будучи тверезим, погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. У подальшому, прибувши до закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився від застосування Drager з причин недовіри до пристрою та наполягав на проведенні лабораторних досліджень. 
 
При цьому вказує, що під час проведення огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» скаржник з фізіологічних потреб, не зміг здати аналіз сечі.
 
Посилається на те, що він просив у лікаря-нарколога відібрати у нього зразок біологічного середовища у вигляді крови щоб провести відповідні лабораторні дослідження, однак лікар-нарколог відмовився відбирати кров та діагностував у нього стан алкогольного сп`яніння без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.
 
Вказує, що результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
 
Звертає увагу суду на те, що з наявного в матеріалах справи висновку №002994 від 21 червня 2024 року та відеозапису вбачається, що встановлюючи діагноз сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем не було проведено обов`язкових лабораторних досліджень, а також не було застосовано газоаналізатора Drager.
 
Вважає, що лікар-нарколог зобов`язаний був взяти зразки біологічного середовища у вигляді крові та провести лабораторне дослідження, а не діагностувати стан сп`яніння «клінічно» тобто без проведення лабораторних досліджень.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харчук О.П. апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній доводи.
 
Заслухавши пояснення учасника справи, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
 
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
 
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
 
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
 
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 824426 від 21 червня 2024 року приблизно о 00 год 45 хв ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту Л. Курбаса, 1-А в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проходив у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, згідно висновку №002994,чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.
 
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 від 21 червня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного (клінічно) сп`яніння (а.с. 2).
 
З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у яких виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, або в закладі охорони здоров`я.
 
З указаного запису убачається, що ОСОБА_1 проходив тест на Drager, який показав позитивний результат. Непокоївшись з яким, працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений до лікарні, де за результатами медичного огляду лікарем зроблено висновок про те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
 
Під час проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився продути спеціальний технічний засіб та наполягав на відібранні зразків крові для її дослідження на вміст алкоголю. 
 
Працівником медичної установи було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в лікарні та випадки відібрання біологічного матеріалу для лабораторного дослідження. Проте ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі та наполягав на здачі крові.
 
Крім того, лікарем медичної установи було проведено клінічні дослідження, методом перевірки рівноваги.
З огляду на що, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
 
Одночасно суд звертає увагу й на те, що з відеозапису працівників поліції убачається явне перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що полягає в порушенні мови, хиткій ході, поведінці, що не відповідає обстановці.
 
Працівниками поліції правильно кваліфіковані порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, оскільки перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння встановлено лікарем на підставі клінічних ознак, зазначених у висновку медичної установи.
 
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення. У протоколі наявний підпис та зроблено запис «Не згодний» проте будь-яких пояснень по суті порушення не надано.
 
До того ж, будь-яких зауважень щодо оформлення протоколу, висновку наданому в медичній установі не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
 
Інші твердження ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.
 
Відтак, доводи скаржника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.
 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
 
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
 
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню - залишити без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                Т.А. Слюсар