ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 липня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 280/10306/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 280/10306/23 (суддя Прасов О.О., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки)                           №Ф-0452-0828 від 19.01.2022, винесену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), по ЄСВ (код платежу 71040000) в розмірі 5668,24 грн., в тому числі: недоїмка 0,00 грн., штраф - 2954,17 грн., пеня - 2714,07 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.01.2022 за                               №Ф-0452-0828 в розмірі 5668,24 грн., в тому числі: недоїмка 0,00 грн., штраф - 2954,17 грн., пеня - 2714,07 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Судом визнано протиправною та скасовано оскаржену позивачем вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0452-0828У від 19.01.2022, а в задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Крім того, судом здійснено розподіл судових витрат, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір у сумі 214,72грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500грн..  
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу суду, що оскаржена позивачем вимога є законною та правомірною і підстави для її скасування відсутні. Вказує на те, що у вимогу увійшли суми нарахованих штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначені рішенням №0145322406 від 11 жовтня 2021 року, яке позивачем оскаржене не було і є чинним. У вимозі, що оскаржується позивачем, відсутнє нарахування до сплати недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а отже доводи позивача щодо протиправності нарахування цього платежу є безпідставними.  Позивач не відноситься до осіб, які на підставі Закону №2464 звільняються від сплати єдиного внеску. Щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, відповідач також не погоджується з висновками суду та зазначає, що позивачем документально не підтверджена та необґрунтована кількість витраченого адвокатом часу при наданні правової допомоги.  
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить скаргу відповідача залишити без задоволення, як необґрунтовану, а рішення суду - без змін. У відзиві зазначає, що оскаржена вимога датована 19.01.2022р. та встановлює суму боргу наперед – станом на 10.08.2022р., що є порушенням ст.14 Податкового кодексу України. У зв`язку із цим, суд дійшов вірного висновку про те, що підстава позову знайшла своє підтвердження. Рішення суб`єкту владних повноважень у вигляді вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.01.2022р. №Ф-0452-0828 У, призводить до юридичної невизначеності та порушує права та інтереси позивача, визначені ст.17 Податкового кодексу України.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 10.07.2006 по теперішній час зареєстрований, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області на загальній системі оподаткування.
Позивач як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
В інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) відображені наступні операції: станом на 31.12.2017 в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність), обліковувалась недоїмка в сумі 1877,05 грн. (нарахування по декл. №1512200131 від 16.04.2015); 19.04.2018 нараховано за 1 квартал 2018 року 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 32457,18 грн.); 02.05.2018 нараховано за 2017 рік 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200 грн. х 22 відсотки = 704 грн. в місяць, за 12 місяців відповідно 704 грн. х 12 = 8448,00 грн.); 19.07.2018 нараховано за 2 квартал 2018 року 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 32457,18 грн.); 19.10.2018 нараховано за 3 квартал 2018 року 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 32457,18 грн.).
За період з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачем було сплачено єдиний внесок на загальну суму 15819,54 грн. Таким чином, станом на 31.12.2018 в ІПК ОСОБА_1 (РПОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувалась заборгованість у сумі 1877,05 грн. (1877,05 (несплачена заборгованість за 2017 рік) + 15819,54 грн. (нараховані протягом 2018 року суми) - 15819,54 грн. (сплачені суми за період з 01.01.2018 по 31.08.2018) = 1877,05 грн.). 21.01.2019 нараховано за 4 квартал 2018року 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 =2457,18 грн.); 02.02.2019 нарахування по штрафним санкціям в розмірі 1501,64 грн, та пені 2370,72 грн., згідно Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (Дод.12) №0172815007 від 20.12.2018. 19.04.2019 нараховано за 1 квартал 2019 року 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 гри. х 22 відсотки = 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн.); 19.07.2019 нараховано за 2 квартал 2019 року 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн. х 22 відсотки 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн.); 21.10.2019 нараховано за 3 квартал 2019 року по строку 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн. х 22 відсотки 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн.).
За період з 01.01.2019 по 31.12.2019 позивачем було сплачено єдиний внесок на загальну суму 10719,72 грн. Таким чином, станом на 31.12.2019 в ІПК ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувалась заборгованість у сумі 5749,41 грн. (1877,05 (несплачеиа заборгованість за 2018 рік) + 10719,72 грн. (нараховані протягом 2019 року суми) + 1501,64 грн. (штрафні санкції за рішенням №0172815007 від 20.12.2018) + 2370,72 (пеня за рішенням №0172815007 від 20.12.2018) - 10719,72 грн.(сплачені суми за період з 01.01.2019 по 31.08.2019) = 5749,41 грн.). 
20.01.2020 нараховано за 4 квартал 2019 року 2754,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2019 року 4173 грн. х 22 відсотки = 918,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн.); 21.04.2020 нараховано за 1 квартал 2020 року 2078,12 грн. (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн. х 22 відсотки = 1039,06 грн. в місяць, за квартет, з урахуванням карантину з березня 2020 року, відповідно 1039,06 грн. х 2 = 2078,12 грн.); 20.07.2020 нараховано за 2 квартал 2020 року 1039,06 грн. (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн. х 22 відсотки = 1039,06 грн. за квартал, з урахуванням карантину); 19.10.2020 нараховано за 3 квартал 2020 року 3178,12 грн. (мінімальна заробітна плата 2020 року 4723 грн. х 22 відсотки 1039,06 грн. в місяць, відповідно за 2 місяці (липень-серпень) 1039,6 грн. х 2 = 2078,12 грн. та мінімальна заробітна плата 2020 року 5000 грн. х 22 відсотки = 1100,00 грн. за вересень, за квартал відповідно 2078,12 грн. + 1100,00 грн. = 3178,12 грн.).
За період з 01.01.2020 по 31.12.2020 позивачем було сплачено єдиний внесок на загальну суму 9171,36 грн. Таким чином, станом на 31.12.2019 в ІПК ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувалась заборгованість у сумі 5627,53 грн. (5749,41 (несплачена заборгованість за 2019 рік) + 9049,48 грн.(нараховані протягом 2020 року суми) - 9171,36 грн. (сплачені суми за період з 01.01.2020 по 31.08.2020) = 5627,53 грн.). 19.01.2021 нараховано за 4 квартал 2020 року 3300,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2020 року 5000 х 22 відсотки = 1100,00 гри. в місяць, відповідно за квартал 1100,00 грн. х 3 = 3300,00 грн.); 30.04.2021 нараховано за 2020 рік 3117,18 грн. (згідно самостійно поданого платником звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску №2479200 від 18.01.2021). 
За період з 01.01.2021 по 31.12.2021 позивачем було сплачено єдиний внесок на загальну суму 12044,71 грн. Таким чином, станом на 31.12.2021 в ІПК ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувалась заборгованість у сумі 5668,24 грн. (5627,53 (несплачена заборгованість за 2020 рік) + 6417,18 грн. (нараховані протягом 2021 року суми) + 2954,17 грн. (штрафні санкції за рішенням №0145322406 від 11.10.2021) + 2714,07 (пеня за рішенням №0145322406 від 11.10.2021) - 12044,71 грн. (сплачені суми за період з 01.01.2019 по 31.08.2019) = 5668,24 грн.).
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем єдиний внесок з 20.10.2018 по 21.10.2020 було сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв`язку з чим за порушення ч.8 ст.9 Закону №2464 ГУ ДПС у Запорізькій області прийтяно Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0145322406 від 11.10.2021 на загальну суму 5668,24 грн. (штрафна санкція - 2954,17 грн. та пеня 2714,07 грн.) (а.с. 36). 
Доказів оскарження позивачем та скасування рішення №0145322406 від 11.10.2021 про застосування штрафних санкцій в судовому порядку матеріали справи не містять. 
У вимозі про сплату боргу від 19.01.2022 №Ф-0452-0828, яку оскаржує позивач, станом на 31.12.2021 сума, яку вимагає сплатити контролюючий орган, складається саме із штрафних санкцій у розмірі 2954,17грн. та пені 2  714,07грн., нарахованих Рішенням №0145322406 від 11.10.2021, яке є чинним і не скасоване (а.с.33).
Позивач, вважаючи вимогу про сплату боргу від 19.01.2022 №Ф-0452-0828 протиправною, звернувся до суду з позовом про її скасування та зобов`язання Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.01.2022 за №Ф-0452-0828.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у наданій позивачем вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0452-0828У від 19.01.2022 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 5668 грн. 24 коп., з яких: 00 грн. 00 коп. – недоїмка, 2954 грн. 17 коп. – штраф, 2714 грн. 07 коп. – пеня, який виник станом на 10.08.2022 та на підставі даних інформаційної системи податкових органів (а.с.9).
Суд вважав, що у вимозі про сплату боргу (недоїмки) Ф-0452-0828У від 19.01.2022 контролюючим органом безпідставно зазначено про борг (недоїмку) станом на 10.08.2022, тобто – про борг (недоїмку) у майбутньому. 
Неналежне оформлення відповідачем оскарженої вимоги та звернення її до примусового виконання, на думку суду, порушує права та інтереси позивача, оскільки призводить до юридичної невизначеності.
Відмовляючи в частині позовних вимог, суд вказав, що позивачем не доведена необхідність зобов`язання ГУ ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.01.2022 за №Ф-0452-0828 в розмірі 5668,24 грн., в тому числі: недоїмка 0,00 грн., штраф - 2954,17 грн., пеня - 2714,07 грн.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.
У ч.1 ст.4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” зазначено, що платниками єдиного внеску є: ….5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (…).
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу; 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; 3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; (…).
Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сумм готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Згідно ч.12 ст.9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 вказаного Закону, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: …2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
          Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем єдиний внесок з 20.10.2018 по 21.10.2020 було сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв`язку з чим за порушення ч.8 ст.9 Закону №2464 ГУ ДПС у Запорізькій області прийтято Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0145322406 від 11.10.2021 на загальну суму 5668,24 грн. (штрафна санкція - 2954,17 грн. та пеня 2714,07 грн.) (а.с. 36). 
Доказів оскарження позивачем та скасування рішення №0145322406 від 11.10.2021 про застосування штрафних санкцій в судовому порядку матеріали справи не містять. 
У вимозі про сплату боргу від 19.01.2022 №Ф-0452-0828, яку оскаржує позивач, станом на 31.12.2021, сума, яку вимагає сплатити контролюючий орган, складається саме із штрафних санкцій у розмірі 2954,17грн. та пені 2  714,07грн. (а.с.33).
А отже, висновки суду першої інстанції, що має місце юридична невизначеність для позивача є помилковими.
При цьому, слід зазначити, що позивач, в разі виникнення сумнівів щодо періоду нарахування йому зобов`язань не був позбавлений можливості звернутися до контролюючого органу та провести звірку за даними, що містяться в інтегрованій картці платника та доказами, які він має щодо проведених виплат.  
Щодо доводів позивача, з якими погодився суд першої інстанції про неналежне оформлення відповідачем оскарженої вимоги, що призвело до порушень прав позивача.
Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.
Порядок обміну інформацією між податковими органами та органами державної виконавчої служби визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику.
Внаслідок повернення до контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні, вимога про сплату боргу від 19.01.2022 №Ф-0452-0828  (а.с.33) набула статусу узгодженої, у зв`язку з чим до органу державної виконавчої служби направлена вимога від 19.01.2022 №Ф-0452-0828-У (а.с.9), що сформована з урахуванням положень п.4 розділу 4 Інстукції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 449 від 20.04.2015р.,  у якій зазначено вже узгоджену суму заборгованості станом на дату пред`явлення цієї вимоги до органу державної виконавчої служби, якою і є дата 10.08.2022 року.
Тобто, неналежного оформлення оскарженої вимоги з боку відповідача допущено не було.
До того ж, суд аналізував вимогу, яка є виконавчим документом та направлялася до органів виконавчої служби, а саме вимогу від 19.01.2022 №Ф-0452-0828-У і її ж і скасував, в той час як позивач оскаржував правомірність формування першої вимоги від 19.01.2022            №Ф-0452-0828, що адресована була позивачу, та у якій і зазначено період станом на дату формування такої вимоги за даними інтегрованої картки платника.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає законних підстав для визнання оскарженої позивачем податкової вимоги протиправною та її скасування, оскільки відповідачем доведено, що така вимога прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства, уповноваженим на те органом. 
Оскільки підстави для скасування оскарженої вимоги відсутні, відповідно відсутні і підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.01.2022 за №Ф-0452-0828 в розмірі 5668,24 грн., в тому числі: недоїмка 0,00 грн., штраф - 2954,17 грн., пеня - 2714,07 грн..
Таким чином, висновки суду першої інстанції зроблені при неповному з`ясуванні обставин справи, неналежній оцінці доказів, що є підставою для скасування такого рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, не здійснюється відповідно до вимог ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, п.1, 3, 4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 280/10306/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак