Номер провадження: 22-ц/813/5537/24 
Справа № 484/5710/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого              Сегеди С.М.,
суддів:                      Громіка Р.Д.,
Драгомерецького М.М.,
                                        
розглянувши в  порядку письмового  провадження,  без повідомлення учасників справи,  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.024 року, ухваленого під головуванням судді Яреми Х.С., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

17.10.2023 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 190,01 грн.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 19.09.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних), з пільговим періодом до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), з пільговою відсотковою ставкою 0,00001%.
В Анкеті-заяві від 19.09.2018 зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.
У зв`язку з порушенням виконання умов кредитного договору, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19 190,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту за період з 02.10.2018 року по 22.08.2023 року, яку позивач просив стягнути з відповідача..

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року позов АТ «Універсал Банк» було задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 19 190,01 грн.
Розстрочено  ОСОБА_1  виконання судового рішення шляхом сплати заборгованості рівними частинами протягом 12 місяців, тобто по 1 599,16 грн. щомісяця.
Стягнуто з з  ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір за подання позову в розмірі 2 684,00 грн. (а.с.75-77).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.84-86).
Відзив не надходив.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).
Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д. та Драгомерецького М.М., у відпустці, датою ухвалення цієї постанови є 12.08.2024 року. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.05.2024 року (а.с.101), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.102-105).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав. 

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 19 190,01 грн. (тіло кредиту), суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог (а.с.75-77).
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Пункт 1 ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2018 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (74,4% річних), з пільговим періодом до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), з пільговою відсотковою ставкою 0,00001%.
В Анкеті-заяві від 19.09.2018 зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 зазначений кредитний договір не спростував.

Згідно розрахунку позивача, внаслідок не виконання умов кредитного договору, станом на 22.08.2023 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19 190,01 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, посилаючись на те, що це є заборгованість за тілом кредиту за період з 02.10.2018 року по 22.08.2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача лише заборгованості за тілом кредиту за період з 02.10.2018 року по 22.08.2023 року, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду залишити без змін.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо звільнення його від заборгованості за кредитним договором з підстав введення з 24.02.2022 року в Україні воєнного стану не приймаються до уваги, виходячи з таких підстав. 
Діючим законодавством не передбачено звільнення особи від заборгованості за основним грошовим зобов`язанням (тіло кредиту) з підстав введення на території України 24.02.2022 року воєнного стану. Зміни до Закону України «Про споживче кредитування» щодо звільнення особи від заборгованості, внесені до цього Закону після 24.02.2022 року, стосуються лише відповідальності за прострочене грошове зобов`язання (пеня, штраф).

Що стосується вимог апелянта про стягнення з АТ «Універсал Банк» нарахованих відсотків у розмірі 4 618,00 грн., апеляційний суд зазначає, що апелянт не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року - не підлягає ні зміні, ні скасуванню.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:  у разі задоволення позову - на відповідача;  у разі відмови в позові - на позивача;  у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судові витрати на користь ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
      
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:                                        С.М. Сегеда  

                                                                               Р.Д. Громік

                                                                               М.М. Драгомерецький