П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/18575/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
04 липня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області,  Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.08.2023 №222430003621 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998 та призначити пенсію з моменту набуття на неї права, а саме з 10.06.2023.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.02.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасувано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.08.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998 та поновити з 01.08.2023 виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, Управління посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 22.06.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач у період з 11.08.1995 по 16.12.1998 працював інженером другої категорії в хімічному цеху, як молодший спеціаліст, на Хмельницькій атомній електростанції.
Змістом довідки Відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" від 26.05.2023 №51-19/599 підтверджується, що позивач у період з 11.08.1995 по 16.12.1998 виконував роботи з налагодження технологічного обладнання, вентиляції, систем управління, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах по виведенню із експлуатації атомних редакторів різного призначення і атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості за посадою інженера в хімічному цеху, що передбачені Списком №1.
Рішенням від 06.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Пільговий стаж становив 10 років 09 місяців 09 днів.
З 10.06.2023 позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-IV.
Відповідно до акту від 09.08.2023 №2200-1104-1/, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, відповідач-1 дійшов висновку, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 26.05.2023 №51-19/599 відповідає даним, зазначеним у первинних документах.
Рішенням від 25.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовило в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, зокрема не врахований період роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998. Страховий стаж становить 32 роки 04 місяці 24 дні, пільговий стаж - 07 років 05 місяців 02 дні.
Вважаючи протиправною відмову відповідача-2 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.
Приймаючи оскаржване рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача. Тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998 є протиправними, як наслідок, спірний період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Щодо позовної вимоги про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.08.2023 суд враховав, що вказаним рішення відповідач-2 відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу. Враховуючи, що пільговий стаж позивача становить понад 10 років (з урахуванням періоду роботи зарахованого судом в процесі розгляду), рішення відповідача-2 від 25.08.2023 слід скасувати.
При цьому, суд зазначив, що оскільки припинення виплати пенсії відбулось у спосіб, не передбачений Законом №1058-IV, то відповідач зобов`язаний поновили виплату пенсії з 01.08.2023.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту а частини 1 статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Наведені правові норми Закону №1788-XII та Закону №1058-IV повністю співпадають щодо підстав та умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За змістом пункту 3 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку № 637).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач у період з 11.08.1995 по 16.12.1998 працював інженером другої категорії в хімічному цеху, як молодший спеціаліст, на Хмельницькій атомній електростанції.
У спірний період роботи позивача діяли Списки №1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
До розділу XXІV "Атомні енергетика і промисловість" підрозділу 12406000-17541 Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться робітники, спеціалісти і керівники, постійно зайняті на експлуатації, ремонті і налагодженні технологічного обладнання, вентиляції, систем управління, приладів технологічного і радіаційного контролю, на роботах по виведенню із експлуатації атомних реакторів різного призначення і атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості.
Таким чином, посада інженера хімічного цеху входить до Списку №1.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відтак, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що діяли в період такої роботи та наявність результатів атестації робочих місць. Вимоги щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21.08.1992 та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих списків.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, яка набула чинності 21.08.1992 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.
За приписами пункту 4 Порядку № 383, пункту 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій №41 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Згідно із пунктом 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 Порядку.
Пунктом 4.4 Порядку №383 визначено, що якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться в Списках, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Так, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, особи, які зайняті на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця та/чи порушено норми законодавства при її проведенні, у тому числі, строків її проведення, оформленні документів щодо неї, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.
Аналогічні висновки висловлені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.
Як встановив суд першої інстанції, первинна атестація робочого місця позивача була проведена 18.12.1998, що підтверджується наказом №933 про результати атестації робочих місць за умовами праці та переліком робочих місць працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпеченню по хімічному цеху ХАЕС за Списком №1.
Таким чином, за змістом наказу від 18.12.1998 №933 атестоване робоче місце інженера з організації експлуатації та ремонту хімічного цеху, роботу якого позивач виконував в період з 11.08.1995 по 16.12.1998.
Згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.05.2023 №51-19/599 позивач у період з 11.08.1995 по 16.12.1998 працював повний робочий день та був постійно зайнятий експлуатацією, ремонтом та налагодженням технологічного устаткування, вентиляції, систем управління, приладів технологічного та радіаційного контролю, на роботах по виведенню із експлуатації атомних реакторів різного призначення і атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості за професією інженера хімічного цеху, що передбачена Списом №1. Згідно із актом проведення перевірки від 09.08.2023 №2200-1104-1/ довідка №51-19/599 відповідає даним зазначених в первинних документах. Відповідно до особової картки позивача за період роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998 був зайнятий в особливо шкідливих умовах праці за Списком №1 (ОШ 1) та отримував надбавку за шкідливість в розмірі 20%. З наказу від 10.08.1995 №1230 про прийняття на роботу позивач прийнятий на роботу в особливо шкідливі умови за Списком №1 та надбавкою за шкідливість 20%, а наказу від 16.12.1998 №1490 про переведення, вказано, що умови його праці відносились до особливо шкідливих по 1-му списку.
Отже, вказаними документами підтверджується, що позивач з 11.08.1995 по 16.12.1998 працював повний робочий день в особливо шкідливих умовах праці.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача. 
Тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 11.08.1995 по 16.12.1998 є протиправними, як наслідок, спірний період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.