УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
01 липня 2024 року
м. Київ                                                                                     
справа № 127/7200/24
провадження № 51- 3262 ск 24
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                        ОСОБА_1 ,
суддів                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2024 року і
встановила:
указаною ухвалою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2024 року у справі за його скаргою в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) на бездіяльність уповноваженої особи четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 23 лютого 2024 року, апеляційну скаргу повернуто.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотне порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону. Указує на те, що апеляційний суд залишив поза увагою доводи його скарги стосовно того, що вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2024 року була оголошена 10 травня 2024 року, а повний текст оскаржуваного судового рішення, надісланий засобами електронної пошти 22 травня 2024 року. Вказує, що фактично був позбавлений можливості по формуванню обґрунтованої позиції для апеляційного оскарження.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначено, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, то така апеляційна скарга підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При цьому такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 
27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. 
Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Обґрунтовуючи своє рішення апеляційний суд вказав, що скарга ОСОБА_4 розглядалась судом першої інстанції 10 травня 2024 року за участі заявника та за результатами її розгляду слідчим суддею в цей день було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, що свідчить про те, що ОСОБА_4 був обізнаний про результат розгляду поданої ним скарги.
Також встановив, що згідно штампу реєстрації вхідних документів Вінницького апеляційного суду ОСОБА_4 з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2024 року звернувся 04 червня 2024 року, тобто поза межами встановленого ст. 395 КПК України п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді.
При цьому апеляційний суд акцентував увагу на тому, що хоча копію ухвали суду надіслано засобами електронної пошти ОСОБА_4 22 травня 2024 року, а з матеріалами судового провадження він ознайомився 24 травня 2024 року та в цей день отримав повний текст ухвали (про що свідчить його розписка й сам скаржник зазначає цей факт у своїй скарзі), проте з апеляційною скаргою він звернувся лише 04 червня 2024 року, пропустивши строк на апеляційне оскарження, навіть при умові відрахування цього строку з моменту отримання апелянтом копії ухвали.
Ураховуючи зазначене, апеляційний суд констатував, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на які вказує ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, не можна вважати поважними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі за 
№ 461/1434/18, відповідно до якої у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. 
З огляду на викладене, апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала. З таким рішенням погоджується і колегія суддів, а тому вважає, що за доводами, наведеними скаржником, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Також скаржнику слід звернути увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою з доданим до неї вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням положень ст. 117 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України з урахуванням того, що з касаційної скарги та з наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів дійшла до висновку, що особі необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Ураховуючи викладене та керуючись статтею п. 2 ч. 2  ст. 428 КПКУкраїни, колегія суддів
постановила:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 07 червня 
2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                               ОСОБА_3