Справа № 344/23644/23 
Провадження № 33/4808/720/24 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року          м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Черепій Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Фанківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього,
                       в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.12.2023 року о 1 год. 45 хв. в м.Івано-Франківську, по вул. Миколайчука, 2, керував автомобілем «БМВ Х3» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Результат огляду 2.29% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а копію повного тексту постанови ним було отримано з запізненням 6.06.2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи. При цьому з 13.05.2024 року по 23.05.2024 року апелянт перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності. Вважає, що порушення права на захист є підставою для скасування судового рішення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо нього направити на новий судовий розгляд або закрити.
Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню для забезпечення доступу особи до правосуддя відповідно до положень ст.ст. 7, 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки причини його пропуску є поважними. Як з`ясовано, в час процесуального строку апелянт перебував на лікарняному, судовий розгляд відбувся без нього, копію постанови ним отримано із запізненням, він потратив час на пошук, консультації і допомогу адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.
Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення апелянта та його захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова суду щодо  ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Розгляд справи без участі  ОСОБА_1 є істотним порушенням його права на захист та принципу змагальності сторін. У справі немає підтвердження про отримання ним судової повістки, крім того, він в цей час перебував на лікарняному. Ця обставина є підставою для скасування постанови суду.
Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. 
Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.
Апеляційна інстанція не має правових підстав для відхилення сумніву захисника та ОСОБА_1 про показник алкотестера у цій справі, оскільки у справі немає завіреної копії свідоцтва про його повірку. Всі сумніви згідно ст. 62 Конституції України суд зобов`язаний трактувати на користь водія.
Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.
За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Фанківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                          Б.М. Гриновецький