УХВАЛА

19 серпня 2024 року 
м. Київ

справа № 560/19696/23
адміністративне провадження № К/990/31812/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 560/19696/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ :
14.08.2024 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 560/19696/23.
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.01.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у врахуванні при перерахунку пенсії          ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" довідок від 30.01.2023 №133/К/22-01-10-02-06 та №134/К/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області .
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 31.01.2023 пенсію, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" №3723-ХІІ з урахуванням розміру заробітної плати, зазначеного в довідках від 30.01.2023 №133/К/22-01-10-02-06 та №134/К/22-01-10-02-06, виданих Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області.
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подало апеляційну скаргу на нього.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено без руху апеляційну скаргу і надано скаржнику строк для усунення недоліку апеляційної скарги - надання документа про сплату судового збору.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 задоволено заяву відповідача про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги та продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строк для усунення недоліку апеляційної скарги, встановлений ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024.
11.03.2024 судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги, яка вмотивована тим, що скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
Скаржник повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтував тим, що вперше апеляційну скаргу було подано вчасно, однак її було повернуто у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і надано строк для усунення недоліку апеляційної скарги - надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.
15.07.2024 суд апеляційної інстанції постановив оскаржувану ухвалу, якою визнав неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.
В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник послався на обставини, аналогічні тим, що були визнані неповажними ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та не надано доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подачі належним чином оформленої апеляційної скарги вчасно, а обставини, на які посилається скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не є непереборними чи такими, що унеможливлювали своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження.
Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Зазначена скаржником причина пропуску строку апеляційного оскарження - повернення йому своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору не свідчить про пропуск строку з поважної причини, оскільки недотримання вимог КАС України при поданні апеляційної скарги, що мало наслідком її повернення, не підтверджує наявності об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі.
Суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність причин повинен доводити скаржник).
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 560/19696/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець,
Судді Верховного Суду