КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/9902/2024                                          
                                      
                                      П О С Т А Н О В А
 
                             І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                          Справа № 761/47473/23

04 липня 2024року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Миц Ірини Володимирівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Романишеної І.П. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -
 
в с т а н о в и в:
 
         У грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СК «ТАС» звернулося до суду  позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК», відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 .
23 грудня 2020 року за адресою: м. Київ, вул. Кайсарова, 11, відбулася дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
 Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
 У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 . Враховуючи наявність договору страхування, представник власника пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , звернувся до позивача з заявою про настання події та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акти огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано рахунок №20/12/24-84 від 24.12.2020 року з калькуляцією №30176/40/2 від 29.12.2020 року, відповідно до якої вартість ремонту Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 склала 80 630, 48 грн. 
У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви про спрямування виплати складено розрахунки страхового відшкодування та страхові акти № 01315/40/921 від 16.01.2021 року на суму 79 805, 48 грн, яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 153308 від 18.01.2021 року. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно Полісу № 106066927 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило страхове відшкодування за полісом № 106066927 в розмірі 38 121,98 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6854 від 17.05.2021 року. 
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 41 683, 50 грн = 79 805, 48 грн - 38 121, 98 грн. 
            Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП на користь ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальну шкоди в порядку суброгації в сумі 41 683, 50 грн та судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року у задоволенні позову ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а тому у позивача у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків (різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка одержана ним від страховика винуватця ДТП.
            Разом із тим, відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд виходив із того, що на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СГ Оберіг» за договором-полісом № 106066927. Однак сам договір обов`язкового страхування за вказаним полісом в матеріалах справи відсутній, за таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити чи був перевищений ліміт відповідальності за даним Договором. При цьому, позивач не повідомляв про труднощі у наданні цього доказу суду. Також, представником позивача не заявлялось клопотання про витребування відповідного договору, укладеного відповідачем з ТДВ «СГ Оберіг».
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 20 березня 2024 року ПрАТ «СГ «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не застосовано положення статті 108 Закону України «Про страхування» та статті 1194 ЦК України, а також не враховано норми Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного майна України  від 24 листопада 2003 року № 142/5/2003.
Вказує на те, що позивач не має в своєму розпорядженні поліс відповідача, а може лише користуватися загальними базами для отримання відповідної інформації щодо полісу. Заявник зазначає, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.
Згідно з вимогами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2020 року між ПАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК», відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 .
            23 грудня 2020 року в м. Київ на вул. Кайсарова, 11, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 та автомобіля марки ВАЗ 21053, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
            Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль був пошкоджений.
            Вина відповідача ОСОБА_1 у настанні ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, копія якої наявна в матеріалах справи.
            23 грудня 2020 року до ПАТ «СГ «ТАС» звернувся страхувальник з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування.
            З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акти огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано рахунок №20/12/24-84 від 24.12.2020 року з калькуляцією №30176/40/2 від 29.12.2020 року, відповідно до якої вартість ремонту Mitsubishi Lancer, д.н. НОМЕР_1 склала 80 630,48 грн.
            ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту № FO - 00801712 здійснило виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 79 805,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 153308 від 18 січня 2021 року.
На момент ДТП цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СГ Оберіг» за договором-полісом № 106066927. У зв`язку з цим, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. 
Згідно з платіжним дорученням № 6854 від 17 травня 2021 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило позивачу страхове відшкодування за полісом № 106066927 в розмірі 38 121,98 грн.
Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 41 683, 50 грн = 79 805, 48 грн - 38 121, 98 грн. 
            Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
            У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
            Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
            До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
            У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
            У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у  статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».
            Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СГ «ТАС» виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає  79 805, 48 грн, частину шкоди в розмірі 38 121, 98 грн покрито ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 41 683, 50 грн = 79 805, 48 грн - 38 121, 98 грн. 
            Тобто позивач у повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача та набув право зворотної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41 683, 50 грн.
            Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі № 6-691цс15 розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
            Аналогічні по суті висновки викладено, зокрема й в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі № 497/470/2021.
            Тобто, якщо особа, яка завдала шкоди, в цьому ОСОБА_1 буде вважати, що страховик порушив умови договору  обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та здійснив потерпілому, в нашому випадку страховику потерпілого, страхову виплату не в повному обсязі, то він не позбавлений можливості це оспорити. 
З огляду на це, ненадання позивачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів  № 106066927, за яким застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, та у зв`язку з цим доведення ліміту відповідальності ТДВ «СК «ОБЕРІГ», не є підставою для відмови в задоволенні позову з підстав його не доведення.
У свою чергу, позивач довів, що на момент ДТП цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СГ Оберіг» за договором-полісом № 106066927, який, у свою чергу, виплатив позивачу страхове відшкодування за вказаним полісом в розмірі 38 121,98 грн.
            Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням обставин є обґрунтованими, у зв`язку з чимрішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
За змістом частин першої, четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
            Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини тринадцята статті 141 ЦПК України).
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, то з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн та апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн
Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
            Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
            Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ЄДРПОУ 30115243) майнову шкоду в розмірі 41 683, 50 грн.
            Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (ЄДРПОУ 30115243) судові витрати у розмірі  6710,00 грн.
  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

               Головуючий:                                              Судді: