УХВАЛА
16 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 489/3441/13-к
провадження № 51-3847 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої          ОСОБА_1 ,
суддів                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року,
встановив:
06 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 .
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням засудженому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.
У межах строку на усунення недоліків засуджений повторно звернувся до Суду із касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, не усунув.
Суд, перевіривши касаційну скаргу засудженого дійшов висновку про те, що її скаргу слід повернути з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з частиною 6 статті 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Підставою для залишення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , наведеної у вказаній вище ухвалі, слугувала невідповідність поданої скарги вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Зокрема, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України, у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Проте, у мотивувальній частині своєї первинної касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 просив суд скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року та ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2023 року, відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2013 року, чим допустив суперечності.
До того ж, всупереч вимогам частини 2 статті 427 КПК, якою передбачено, що у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, у первинній касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 взагалі не вказував на конкретні порушення закону, що могли бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судом (судами) при його (їх) постановленні, та не зазначав, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду (судам) ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вказані обставини позбавляли суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги засудженого. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 серпня 2024 року засуджений подав «оновлену» касаційну скаргу, в якій останній не дотримався вищезазначених положень КПК.
Зокрема, пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями статті 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Однак, у касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків касаційної скарги, ОСОБА_4 зауважує про нехтування судами засад об`єктивності та неупередженості, повного дослідження доказів, ігнорування презумпції невинуватості, а також практики Європейського суду з прав людини щодо недопустимості перекладання на обвинуваченого тягаря доказування, водночас, знову не наводить конкретних порушень із вказівками на незаконність чи необґрунтованість судового (судових) рішення (рішень), ухваленого (ухвалених) судом (судами), які б, з огляду на положення статті 438 КПК України, могли би бути підставою для скасування або зміни судового рішення (рішень) судом касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України, у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються, водночас, у вступній частині касаційної скарги, поданої на усунення недоліків ОСОБА_4 зазначає, що така подана на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року та додає її копію, водночас, у прохальній частині касаційної скарги наводить вимоги щодо скасування ухвали Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року.
Відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, ОСОБА_4 у прохальній частині касаційної скарги, поданої на усунення недоліків, просить скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, не заявляючи при цьому будь-яких вимог про скасування рішення суду першої інстанції, що не узгоджується з положеннями вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги та позбавляє можливості Суд касаційної інстанції визначитись із предметом касаційного перегляду.
На підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого  ОСОБА_4  підлягає поверненню.
Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу  ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, особі яка її подала. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                          ОСОБА_3