ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/13081/24
Провадження № 22-ц/4820/1582/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Дубова М.В.,
                              за участю:  представника апелянтки – адвоката Журби В.М.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/13081/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2  на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, в складі судді Колієва С.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та зняття арешту з майна,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
В травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя: однокімнатну квартиру, загальною площею 33,7 кв.м., реєстраційний номер 3238446, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; гараж в дворі будинку, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 3259622, загальною площею 18,6 кв.м.; земельну ділянку в дворі будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер 6810100000:01:008:0196, площею 0,0029 га, цільове призначення – для будівництва індивідуальних гаражів. Виділити ОСОБА_2 1/2 частини квартири 33,7 кв.м., реєстраційний номер 3238446, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , 1/2 частини гаража в дворі будинку, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 3259622, загальною площею 18,6 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки в дворі будинку АДРЕСА_2 , кадастровий номер 6810100000:01:008:0196, площею 0,0029 га, цільове призначення – для будівництва індивідуальних гаражів, дата реєстрації земельної ділянки 02.06.2014; 1/2 частини автомобіля Skoda Octavia Combi RS» 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ; зняти арешт з вказаних вище об`єктів, накладений державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ягодзінським В.Л. при примусовому виконанні виконавчого листа №ЄУ758/6794/18, виданого 20.09.2023.
Позов обґрунтований тим, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Незважаючи на те, що спірна квартира та гараж були набуті ОСОБА_1 до шлюбу, їх вартість за час шлюбу істотно збільшилась внаслідок трудових та грошових витрат подружжя, а тому вони також є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.
В червні 2024 року представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Журба М.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити позов ОСОБА_2 шляхом зупинення продажу арештованого майна під час здійснення примусового виконання рішення суду, розпочатого на підставі виконавчого листа №ЄУ/758/6794/18, виданого 20.09.2023 Вищим Антикорупційним судом, виконавче провадження №72879451.
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 26 вересня 2023 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому було відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №ЄУ/758/6794/18, виданого Вищим антикорупційним судом 20 вересня 2023 року, щодо конфіскації всього належного на праві власності майна, що належить Сусу ДМ. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/14445/17, на квартиру АДРЕСА_3 , земельну ділянку, кадастровий номер 6825082200:03:015:0438, розташовану в с. Грузевиця, Хмельницького району, Хмельницької області, земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000:01:008:0196, розташовану по АДРЕСА_2 , гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , автомобіль «Skoda Octavia Combi RS» 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_1 залишити без змін, а вказане майно конфіскувати в дохід держави. Зазначив, що оскільки предметом розгляду даної цивільної справи є визнання права спільної сумісної власності на відповідні об`єкти майна, невжиття заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити, або зробити неможливим виконання можливого рішення у цій справі про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив із того, що чинним законодавством не допускається забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. 

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 26 вересня 2023 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення щодо конфіскації всього належного відповідачу майна. Також, 26 вересня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та 02 листопада 2023 року проведено опис та арешт майна боржника. Разом з тим, у травні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 , держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя та зняття арешту з майна. Вказує, що предметом позовної заяви є захист права власності позивачки на майно, набуте подружжям за час спільного перебування у шлюбі, оскільки на даний час розпочате примусове виконання рішення щодо конфіскації майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності та зареєстроване за ОСОБА_1 . У разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, апелянтка втратить своє право на захист права власності та справедливий суд, а спірне майно може бути відчужене.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 12 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ухвалою суду від 16 липня 2024 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник апелянтки ОСОБА_2 – адвокат Журба М.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Відповідач – ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Інші учасники справи – апелянтка ОСОБА_2 , представник Державної казначейської служби України, Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №ЄУ/758/6794/18, виданого Вищим антикорупційним судом 20 вересня 2023 року, за змістом якого вирішено: конфіскувати все належне на праві власності майно, що належить ОСОБА_1 . Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року у справі №760/14445/17, на квартиру АДРЕСА_3 , земельну ділянку, кадастровий номер 6825082200:03:015:0438, розташовану в с. Грузевиця, Хмельницького району, Хмельницької області, земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000:01:008:0196, розташовану по АДРЕСА_2 , гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , автомобіль «Skoda Octavia Combi RS» 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_1 залишити без змін, а вказане майно конфіскувати в дохід держави.
Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 вересня 2023 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .
Згідно з постановою начальника Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 листопада 2023 року описано та накладено арешт на майно: земельну ділянку, кадастровий номер 6825082200:03:015:0438, площею 0,1 га, цільове призначення – для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Грузевицької сільської ради, Хмельницького району Хмельницької області, що належить боржнику ОСОБА_1 .
Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 листопада 2023 року оголошено у розшук автомобіль Skoda Octavia Combi RS, що належить боржнику ОСОБА_1 .
Постановою заступника начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 грудня 2023 року описано та накладено арешт на майно: однокімнатна квартира, загальна площа 42,4 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам. 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі №359/3016/21 викладено висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка   подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.
Судом встановлено, що 26 вересня 2023 року державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №ЄУ/758/6794/18, виданого Вищим антикорупційним судом 20 вересня 2023 року, за змістом якого вирішено: конфіскувати все належне на праві власності майно, що належить ОСОБА_1 , в тому числі, майно, яке є предметом спору у даній справі. 
Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26 вересня 2023 року накладено арешт на майно, що належить боржнику.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, позивач у цій справі фактично просила вжити заходи забезпечення позову з  метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.
У постанові від 06 грудня 2023 року у справі №361/8953/21 Верховний Суд вказував, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц сформулював правову позицію, згідно з якою суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. 
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Обраний позивачкою у цій справі спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання вироку суду в частині конфіскації майна.
Отже, у даному випадку, забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого нерухомого майна, перешкоджає виконанню судового рішення у  іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову.
Крім того, зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права стягувача у   виконавчому провадженні, відтак обраний позивачкою спосіб забезпечення позову не відповідає його меті і завданням цивільного судочинства та є неспівмірним із заявленими позивачкою вимогами.
Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №310/9167/20, від 29 вересня 2021 року у справі №638/5084/20.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права та підстав для її скасування немає.

Судові витрати
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02 серпня 2024 року.

Судді Т.В. Спірідонова
Р.С. Гринчук
А.М. Костенко