П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/11321/20	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Ісмієвій А.І.

за участі:
представника відповідача                                        Папуша А.О.
представника МФУ                                                  Іщенка Р.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шампань України», Міністерства фінансів України, Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шампань України», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Української аграрної біржи, за участі третіх осіб на стороні позивача: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Міністерства фінансів України, про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Шампань України» про стягнення простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, а саме:
- по основному боргу, за бюджетною позичкою, за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070, загальною сумою 2 527 106,44 грн;
- по основному боргу, за бюджетною позичкою, за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070, загальною сумою 107 194,93 грн;
- по основному боргу, за бюджетною позичкою, за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070, загальною сумою 3 653 193,05 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шампань України» на користь державного бюджету України 2 837 107,74 грн пені за несвоєчасне погашення боржником реструктурованої заборгованості.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням ДПС в Одеській області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Шампань України» та Міністерством фінансів України подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, відповідно до їхніх вимог та заперечень.

Вимоги апеляційних скарг Головного управління ДПС в Одеській області та Міністерства фінансів України обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано того факту, що непогашена заборгованість ТОВ «Шампань України» перед державним бюджетом, згідно тристоронньої угоди про реструктурування № 130-047/188 від 31 грудня 2018 року, що укладена між Міністерством фінансів України, Українською аграрною біржею та ТОВ «Шампань України», становить 90 056,00 доларів США за основним боргом та 3 820,82 доларів США за нарахованими відсотками.
При цьому, на переконання апелянтів, судом помилково надано оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, зокрема, висновкам експертів, а як наслідок зроблено помилковий висновок про те, що ТОВ «Шампань України» не має обов`язку зі сплати спірних зобов`язань за основною сумою боргу та нарахованими відсотками.

Вимоги апеляційної скарги ТОВ «Шампань України» обґрунтовано тим, що ТОВ «Шампань України» не має обов`язку зі сплати спірних зобов`язань, що виникли за наслідком укладення угоди про реструктурування № 130-047/188 від 31 грудня 2018 року, так як на виконання судових рішень, прийнятих у господарській справі № 30-24/17-3458-2011, ТОВ «Шампань України» здійснило виплату своїх зобов`язань у повному обсязі.
При цьому, на переконання відповідача, судом першої інстанції, всупереч вимогам КАС України, не наведено обґрунтованим мотивів, якими він керувався при відхиленні висновку судової експертизи щодо обставин нарахування спірної пені за 2011-2018 роки.
Крім того, на переконання відповідача, навіть за умови підтвердження обов`язку ТОВ «Шампань України» щодо сплати нарахованої пені у межах спірних правовідносин, суд першої інстанції мав керуватись принципами цивільного права та зменшити розмір такої пені.

В свою чергу, Міністерством фінансів України подано відзив на отриману апеляційну скаргу ТОВ «Шампань України» у якому зазначено, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що ТОВ «Шампань України» має обов`язок зі сплати спірних сум пені, так як ТОВ «Шампань України» прострочено строки сплати своїх зобов`язань.

З іншого боку, ТОВ «Шампань України» подано відзиви на апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області та Міністерства фінансів України, які обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, в частині висновку про залишення без задоволення позовних вимог податкового органу щодо стягнення основної заборгованості та відсотків за угодою про реструктурування № 130-047/188 від 31 грудня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Українська аграрна біржа, як державний агент з поставки техніки уклала з американською компанією «Case Corporation» зовнішньоторговельний контракт купівлі-продажу № 6/3076 UKR від 08 травня 1996 року про поставку сільськогосподарської техніки та запчастин на суму 72,3 млн. доларів США (контракт).
При цьому, 19 червня 2002 року між Українською аграрною біржею (лізингодавець), що виступала згідно з постановою КМУ № 753 від 15 липня 1997 року у ролі державного агента з поставки сільськогосподарської техніки компанії «Case Corporation» та Відкритим акціонерним товариством «Шампань України» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 147, за умовами якого ВАТ «Шампань України» одержало на умовах фінансового лізингу з правом викупу комбайн CASE IH, модель 2166, зернову жатку CASE IH, модель 1010, кукурудзяну жатку CASE IH, модель 1083, пристрій для збирання соняшнику до зернової жатки CASE IH, модель 1010, запасні частини, що становлять один комплект.
За умовами вказаного договору, вартість одного комплекту складала 65  289,00 доларів США. Загальна вартість договору склала 111  672,00 доларів США, яка складається з вартості одного комплекту техніки в сумі 65  289,00 доларів США та лізингових процентів, в сумі 46  383,00 доларів США.
Відповідно до п. 8.5 розділу 8 договору фінансового лізингу лізингоодержувач зобов`язується здійснювати щорічні платежі: в 2002 році - 111 672 доларів США, в тому числі: фіксований платіж в сумі 65 289 доларів США, лізингові проценти (орієнтовна сума, що визначена на підставі відсоткової ставки LIBOR на момент підписання цього Договору).
Відповідно до акта звіряння розрахунків № 147/2 до договору фінансового лізингу від 19 червня 2002 року № 147, станом на 19 грудня 2003 року, заборгованість ВАТ «Шампань України» за договором склала 111 484,35 доларів США.
Між тим, 31 грудня 2003 року між Міністерством фінансів України, Українською аграрною біржею (Боржник) та ВАТ «Шампань України» (Поручитель), укладено Угода про реструктурування № 130-04/188, згідно з якою Мінфін реструктурує прострочену заборгованість станом на 01 січня 2003 року перед державою, розміром 111 484,30 долари США, за кредитами, наданими Боржнику на умовах Кредитної угоди № 18/03-149 від 24 липня 1997 року, укладеної між Укрексімбанком від імені Кабінету Міністрів України та Боржником, та Кредитної угоди від 23 липня 1997 року, укладеної між Боржником та банком «Societе General, New York Branch», а Боржник погашає цю заборгованість у строки та на умовах, що визначені в угоді.
Відповідно до пп. 1 п. 5 Угоди, Міністерство фінансів України має право у разі не виконання Боржником умов цієї Угоди понад 90 днів оголосити суми заборгованості та/або відсотків такими, що підлягають достроковому поверненню Боржником у повному обсязі разом із сумою нарахованої пені.
Відповідно до п. 8 Угоди, Поручитель зобов`язується за письмовою вимогою Мінфіну сплатити за зобов`язаннями Боржника, визначеними цією Угодою, включаючи пеню, протягом трьох банківських днів з дати отримання зазначеної вимоги.
Згідно з п. 9 Угоди, Боржник погашає заборгованість шляхом перерахування коштів у валюті заборгованості або в національній валюті за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату здійснення платежу на рахунки Державного казначейства в строки та обсягах, що встановлені графіком, в якому визначені дати платежів та розміри реструктурованої заборгованості, а саме у період з 22 жовтня 2003 року по 31 жовтня 2010 року.
В свою чергу, листом від 04 грудня 2006 року № 31-23020-13-10/25892 Міністерство фінансів України запропонувало Українській аграрній біржі та Відкритому акціонерному товариству «Шампань України», як поручителю, погасити заборгованість за кредитом, розміром 111 484,30 доларів США, а також сплатити відсотки, розміром 3653,27 грн, зазначивши, що з 04 січня 2005 року відповідна заборгованість визнана простроченою.
При цьому, 30 серпня 2011 року Арцизька міжрайонна державна податкова інспекція Одеської області ДПС звернулась до господарського суду з позовом до ТОВ «Шампань України» про стягнення заборгованості.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, у справі № 30-24/17-3458-2011, стягнуто з ТОВ «Шампань України» на користь державного бюджету України прострочену реструктуровану заборгованість, у розмірі 594  546,04 грн, відсотки по простроченій реструктурованій заборгованості, у сумі 19  481,90 грн за кредитами, наданими Українській аграрній біржі.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2018 року, у справі № 30-24/17-3458-2011, рішення Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, у справі № 30-24/17-3458-2011, скасовано в частині висновку про задоволення позовних вимог про стягнення відсотків по простроченій реструктурованій заборгованості, з прийняттям у справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.
Також, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2018 року, у справі № 30-24/17-3458-2011, рішення Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, у справі №30-24/17-3458-2011, скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, з прийняттям у справі нового рішення про стягнення пені, розміром 351  095,00 грн;
Між тим, станом на 01 квітня 2020 року, відповідно до довідки про суми простроченої заборгованості перед державним бюджетом за іноземним кредитом, отриманим під гарантії, що підлягають стягненню в судовому порядку та розрахунку суми простроченої заборгованості перед державним бюджетом та іноземним кредитом, отриманим під державні гарантії, що підлягає стягненню, заборгованість ТОВ «Шампань України» перед державним бюджетом становить 6  287  494,42 грн, а саме:
- подання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 91 від 23 квітня 2020 року щодо заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг, за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070), на загальну суму 2 527 106,44 грн (основний борг станом на 01 квітня 2022 року), що в іноземній валюті становить 90 056,00 доларів США (т. 1 а.с. 15);
- подання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 92 від 23 квітня 2020 року щодо здійснення заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (плата за надання державних гарантій за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070), на загальну суму 107 194,93 грн (станом на 01 квітня 2020 року), що в іноземній валюті становить 3 802,82 долара США (т. 1 а.с. 16);
- подання Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 93 від 23 квітня 2020 року щодо заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (пеня за невиконання зобов`язань, за отриману іноземну техніку за рахунок іноземного кредиту, залученого Українською аграрною біржею в рамках кредитної лінії США, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 2003 року № 1070), на загальну суму 3 653 193,05 грн. (станом на 01 квітня 2020 року) (т. 1 а.с. 17).
Тому, враховуючи зазначену заборгованість, Головне управління ДПС в Одеській області повторно звернулось до суду з даним адміністративним позовом про стягнення заборгованості перед державним бюджетом з ТОВ «Шампань України».
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як ТОВ «Шампань України» у межах спірних правовідносин має лише обов`язок зі сплати пені за несвоєчасне погашення боржником реструктурованої заборгованості, розміром 2 837 107,74 грн, з чим не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.
Згідно ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України, у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.
Якщо договором, укладеним із суб`єктом господарювання, передбачаються зобов`язання такого суб`єкта з погашення та обслуговування кредитів (позик), залучених державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста), невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань за договором тягне перехід до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) права стягнення простроченої заборгованості у повному обсязі незалежно від стану виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) зобов`язань за такими кредитами (позиками).
Згідно ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України, прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.
У разі надання державної (місцевої) гарантії для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання податкові органи стягують всю суму простроченої заборгованості за таким кредитом (позикою) з подальшим перерахуванням кредитору частини стягнутої суми пропорційно до негарантованої частини зобов`язань за кредитом (позикою).
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що 31 грудня 2003 року між Міністерством фінансів України, Українською аграрною біржею (в особі Боржника) та ВАТ «Шампань України» (в особі Поручителя), укладено Угоду про реструктурування № 130-04/188, згідно з умовами якої Мінфін реструктурує прострочену заборгованість, визначену станом на 01 січня 2003 року перед державою, розміром 111 484,30 долари США, за кредитами, наданими Боржнику на умовах Кредитної угоди № 18/03-149 від 24 липня 1997 року, укладеної між Укрексімбанком від імені Кабінету Міністрів України та Боржником, а також Кредитної угоди від 23 липня 1997 року, укладеної між Боржником та банком «Societе General, New York Branch», а Боржник погашає цю заборгованість у порядку, що визначений в угоді.
Відповідно до пп. 1 п. 5 Угоди № 130-04/188, Міністерство фінансів України має право у разі не виконання Боржником умов цієї Угоди понад 90 днів оголосити суми заборгованості та/або відсотків такими, що підлягають достроковому поверненню Боржником у повному обсязі разом із сумою нарахованої пені.
Відповідно до п. 8 Угоди № 130-04/188, Поручитель зобов`язується за письмовою вимогою Мінфіну сплатити за зобов`язаннями Боржника, визначеними цією Угодою, включаючи пеню, протягом трьох банківських днів з дати отримання зазначеної вимоги.
Згідно з п. 9 Угоди № 130-04/188, Боржник погашає заборгованість шляхом перерахування коштів у валюті заборгованості або в національній валюті за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату здійснення платежу на рахунки Державного казначейства в строки та обсягах, що встановлені графіком, в якому визначені дати платежів та розміри реструктурованої заборгованості, а саме у період з 22 жовтня 2003 року по 31 жовтня 2010 року.
Між тим, у зв`язку з невиконанням умов Угоди № 130-04/188 Українською аграрною біржею, Арцизька міжрайонна державна податкова інспекція Одеської області ДПС, як спеціально уповноважений орган на стягнення відповідної заборгованості, звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «Шампань України», як Поручителя, про стягнення заборгованості.
В даному випадку, податковим органом при зверненні до суду визначено, що розмір простроченої реструктурованої заборгованості ТОВ «Шампань України» перед державним бюджетом складає 594  546,04 грн, розмір відсотків - 19  481,90 грн, а також розмір пені - 530  847,36 грн.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2018 року, у справі № 30-24/17-3458-2011, частково скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 29 серпня 2016 року, у справі № 30-24/17-3458-2011 та за наслідком розгляду відповідної справи стягнуто з ТОВ «Шампань України» на користь державного бюджету України 594  546,04 грн простроченої реструктурованої заборгованості, 351  095,00 грн пені за несвоєчасне погашення боржником реструктурованої заборгованості.

При цьому, як вбачається із зібраних матеріалів справи, платіжним дорученням № 294 від 23 листопада 2018 року ТОВ «Шампань України» сплачено заборгованість, розміром 594  546,04 грн, яка визначена у відповідному судовому рішенні.
Крім того, платіжним дорученням № 296 від 23 листопада 2018 року ТОВ «Шампань України» сплачено пеню, розміром 351 095,00 грн, яка визначена у відповідному судовому рішенні.
Проте, Головне управління ДПС в Одеській області повторно 26 жовтня 2020 року звернулось до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за Угодою № 130-04/188 від 31 грудня 2003 року.
В свою чергу, як вбачається з доводів апеляційних скарг Головного управління ДПС в Одеській області та Міністерства фінансів України, повторне звернення до суду за стягненням заборгованості стало наслідком того, що ТОВ «Шампань України» надано в позику грошові кошти в іноземній валюті (доларах США), а тому сплачена ТОВ «Шампань України» у листопаді 2018 року сума коштів у національній валюті на виконання судового рішення є меншою, ніж сума коштів, яку заборгувало ТОВ «Шампань України» у доларах США, враховуючи зміну курсу валют на дату сплати.

Між тим, колегія суддів вважає такі аргументи суб`єктів владних повноважень необґрунтованими та помилковими, з огляду на наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
При цьому, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушеннями зобов`язання, що зумовлюють настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема пені. 
Крім того, у випадку якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, передбачену статтею 625 ЦК України, приписи якої передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року, у справі № 310/11534/13-ц, дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, у справі № 444/9519/12, зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, і права та інтереси позивача в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В даному випадку, як вже зазначено вище, на виконання рішення суду, що набрало законної сили, ТОВ «Шампань України» у повному обсязі сплачено нараховану суму взятих на себе зобов`язань.
При цьому, враховуючи вищевикладені положення ЦК України, колегія суддів вважає, що з моменту звернення податкового органу, як спеціально уповноваженого органу на стягнення заборгованості на користь державного бюджету, право нараховувати передбачені угодою відсотки та пеню припинилося.
З іншого боку, держава, як кредитор у межах спірних правовідносин, з моменту першого звернення до суду та до моменту отримання коштів від відповідача, мала право на отримання гарантій належного виконання відповідного зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
В свою чергу, вимог про стягнення відповідних коштів позов податкового органу не містить.
Між тим, судом першої інстанції помилково не враховано вказаних обставин при прийнятті свого рішення.

З іншого боку, щодо доводів апеляційних скарг суб`єктів владних повноважень, які обґрунтовують необхідність повторного стягнення коштів з ТОВ «Шампань України» курсовою різницею взятих та виконаних останнім зобов`язань, колегія суддів додатково зазначає наступне.
В даному випадку, податковий орган вперше та вдруге пред`явив до з ТОВ «Шампань України» позови про стягнення заборгованості за договором у гривнях.
В той же час, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року, у справі №750/8676/15-ц зазначила про те, що кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов`язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2023 року, у справі № 907/632/22, постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року, у справі № 921/542/20, постанові Верховного Суду від 22 серпня 2023 року, у справі № 904/1696/22.
Більш того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року, у справі «Брумареску проти Румунії», судом зверталась увага на те, що одним з найважливіших є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів.
Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що у випадку стягнення з ТОВ «Шампань України» визначених Головним управління ДПС в Одеській області у даному позові коштів, з урахуванням суттєвого збільшення курсу долара США з моменту подання другого позову до дня завершення розгляду даної справи, після сплати нарахованої заборгованості та пені, у податкового органу повторно виникне необхідність у зверненні до суду за стягненням додаткової суми заборгованості та пені з ТОВ «Шампань України».
Тобто, з урахуванням постійного збільшення курсу долара США по відношенню до національної валюти, колегія суддів вважає, що держава, згідно логіки її уповноважених органів, фактично отримує можливість безперервного донарахування ТОВ «Шампань України» суми заборгованості у національній валюті та пені на таку суму, з правом багаторазового звернення до суду у будь-який бажаний податковому органу момент, без обмеження права на таке звернення жодним процесуальним строком.
Проте, як вже зазначено вище, така можливість, окрім своєї очевидної свавільності, прямо суперечить вимогам національного законодавства та порушує принцип юридичної визначеності. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що повторні позовні вимоги податкового органу у даній справі не можуть бути задоволеними.
Між тим, враховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям у справі нового рішення про залишення без задоволення позовних вимог.

При цьому, згідно абз. 1 ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 27 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому, згідно пп. 1-1 п. 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках.
Згідно абз. 6 п. 18 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 цього Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований.
В даному випадку, понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають компенсації за рахунок спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований, так як податковий орган звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шампань України».
Залишити без задоволення апеляційні скарги Міністерства фінансів України та Головного управління ДПС в Одеській області.
Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року, з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шампань України», за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Української аграрної біржи, за участі третіх осіб на стороні позивача: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Міністерства фінансів України, про стягнення коштів.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги Міністерства фінансів України – покласти на Міністерство фінансів України.
Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Шампань України» (ЄДРПОУ 00413143; адреса: 68454, Одеська обл., Болградський р-н, село Надеждівка, вул. Центральна, будинок 75) понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, розміром 31530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень, що сплачений 12 лютого 2024 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

          Повний текст судового рішення складено 28 червня 2024 року.

            Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
            Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян