Справа № 165/1583/24  Провадження №33/802/437/24 	Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Онацька В.В. на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30 березня 2024 року о 01 год. 45 хв. по вул. Винниченка, поблизу буд. 3 у м. Нововолинську керував автомобілем марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9"а" ПДР. Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», результат якого становив 0,91‰.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь. Зазначає на те, що Драгер 6810, яким освідчували ОСОБА_2 , не пройшов калібровку відповідно до закону, а тому його покази не можуть бути достовірними. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 та його захисник Онацько В.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином та завчасно повідомлялися про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою, яка міститься у матеріалах справи (а.с.80).
Захисник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В поданій заяві також підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у даній справі. 
Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_1 не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу – залишити без задоволення з таких підстав. 
Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід задовольнити оскільки він пропущений із поважних причин.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №003325 від 30 березня 2024 року, з яким він був ознайомлений та засвідчив власним підписом (а.с.1), рапортами (а.с.2,5), чеком приладу результатом алкотесту, з якого вбачається, що результат огляду становить 0,9‰ (а.с.2а), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеофайлами, які знаходяться на DVD-дисках (а.с.9), а також іншими матеріалами справи. 
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних приладів, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, працівник поліції мав право запропонувати водію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином.
Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння оскільки вони є безпідставними та спростовуються відеозаписами (а.с.9), наявними в матеріалах справи та поясненнями з протоколу про адміністративне правопорушення, де  ОСОБА_1  визнає свою вину (а.с.1).
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810» погодився, результат якого становив 0,91‰, сказав, що вчора випив пива та це похмілля (01:56 час на відео), не заперечував проти результату та був згідний відразу оплатити штраф (а.с.9). 
Також в протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів свою вину визнав та був згідний з результатом, що засвідчив власним підписом (а.с.1,3).
Отже, вказаними доказами та поясненнями самого порушника повністю спростовуються твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно п.2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.п.2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі був пред`явити до ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Результат даного огляду становив 0,91‰.
Тому, доводи у апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суперечать матеріалам справи, а тому їх слід вважати такими, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Крім того, вказані відеозаписи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксований належним чином.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу не було роз`яснено його прав, є голослівними, адже у відповідній графі протоколу від 30.03.2024 про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, міститься особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.1).
Крім того, як убачається із відеозаписів із бодікамери поліцейського, як під час спілкування із працівниками поліції, так і під час складання протоколу та інших документів, ОСОБА_1 спілкувався із поліцейськими, розумів їх в повній мірі та не просив залучити перекладача (а.с.9).
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, в тому числі і відеозаписи з бодікамер поліцейських, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також незалучення працівниками поліції йому перекладача є безпіставними, оскільки повністю суперечать матеріалам справи та відеозаписам з місця події. 
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що Драгер 6810, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не пройшов калібрування відповідно до закону, а тому його покази не можуть бути достовірними, то вони є необґрунтованими. 
Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.
Калібрування – проведення засобу вимірювальної техніки певних стандартів.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжпровірочний інтервал, у тому числі приладу - Drager Alcotest становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформацію про дату останнього градуювання (калібрування).
З роздрукованого чеку приладу «Drager Alcoteste 6810», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 06.06.2023, а проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 30.03.2024, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcoteste 6810» (а.с.2а). 
З врахуванням наведеного, враховуючи зміст відеозапису з бодікамер працівників поліції, а також підтвердження самого ОСОБА_1 того, що він вживав алкогольні напої, зокрема пиво ввечері і це може бути похмілля, не заперечення ним щодо свого ступеня алкогольного сп`яніння, який становить 0,91‰, підстав для визнання недійсним результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу «Drager Alcoteste 6810», апеляційний суд не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Проаналізувавши зібрані та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику Онацьку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 – залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2024 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов