ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2164/24 Справа № 192/1646/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тітова О.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром в ТОВ “Дніпро-М”, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22 червня 2024 року о 01 годині 50 хвилин в смт Солоне по вул. Гагаріна, 21 керував мопедом Honda DIO без н/з в стані алкогольного сп`яніння. огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням технічного приладу Драгер, тест №802, проба позитивна — 0,81%о, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
Вважає, що вказане рішення передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. 
Вказує, що працівниками поліції було порушено його право на захист, а саме не було роз`яснено його права, не залучено адвоката. Крім того, вказує, що відеозапис з бодікамери є неповним та переривається. 
Матеріали справи не містять документів про реєстрацію Драгеру та здійснення його повірки. Зазначає, що не керував транспортним засобом. 
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
       Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №492983 від 22.06.2024 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; роздруківку тесту на алкоголь №802, складеного 22.06.2024 року о 01-57 годині за допомогою приладу «Alcotest 6820», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат склав 0,81 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, результат якого склав 0,81 %; відеозапис. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №492983 від 22.06.2024 року,  ОСОБА_1 22 червня 2024 року о 01 годині 50 хвилин в смт Солоне по вул. Гагаріна, 21 керував мопедом Honda DIO без н/з в стані алкогольного сп`яніння. огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням технічного приладу Драгер, тест №802, проба позитивна — 0,81%о, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно з висновком приладу ДРАГЕР, за яким результат проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння виявився позитивним – 0,81‰.
Відповідно до Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням спеціального технічного пристрою,  ОСОБА_1  особисто погодився пройти огляд на місці, результат якого склав 0,81‰ та погодився з його результатом, про що його свідчить особистий підпис.
Згідно рапорту складеного інспектором СРПП ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 22.06.2024 року під час несення служби в складі автопатруля “Крупьє 162” в смт Солоне вул. Гагаріна, 21 було зупинено мопед Honda DIO без н/з під керуванням ОСОБА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом без мотошолома, а також не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. У ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням технічного приладу Алкотестр Драгер ARBH-0574, тест №802, результат 0,81 проміле. З результатом огляду ОСОБА_3 згоден. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції. 
Допитаний в судовому засіданні  ОСОБА_1 , пояснив суду, що не визнає вину,  зазначив, що в той день випивали з  ОСОБА_4  у нього вдома та він повідомив другу, що поламався помед, а ОСОБА_4  знається на мопедах, тому погодився полагодити та вони близько 01:00 год. вирішили відкотити помед з його будинку до під`їзду  ОСОБА_4 , щоб полагодити, він не керував транспортним засобом, вони з  ОСОБА_4  котили мопед та коли на перехресті пропускали автомобілі, до них під`їхали працівники поліції та стали запитувати щодо порушення комендантської години, наявності документів, проходження огляду на стан сп`яніння, тому щоб не створювати ще більших проблем він зі всім погоджувався, пройшов огляд та погодився з його результатами. Про те, що він не керував мопедом свідчить постанова суду, якою провадження за постановою про притягнення його в цей же день за тією ж подією до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Просив закрити дане провадження через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч1 ст. 247 КУпАП. 
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснив суду, що він разом з ОСОБА_1 випивали пиво та близько 01:00 години вирішили відкотити його мопед до нього додому, щоб він його полагодив, але їх зупинили працівники поліції та щодо ОСОБА_1 склали протокол. 
Під час апеляційного розгляду, судом було переглянуто відеозапис доданий до матеріалів справи, на якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З відеозапису встановлено, що запис здійснюється з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, ОСОБА_1 було повідомлено про підстави зупинки, зазначені підстави для проходження огляду та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою Drager на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд, результат якого становив 0.81%о з яким ОСОБА_1 погодився.
З переглянутого відеозапису судом також встановлено, що ОСОБА_1 поводився спокійно, після звернення до нього у зв`язку з зупинкою мопеду як до водія повідомив свої анкетні дані, проходив огляд саме як особа, яка керувала мопедом та жодних зауважень з приводу того, що котив мопед не повідомляв. При цьому судом враховано, що свідок ОСОБА_4 , який був з ОСОБА_1 не був учасником розмови з працівником поліції, який роз`яснював лише ОСОБА_1 положення ПДР щодо необхідності застосування шолому при керуванні мопедом.
Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Стосовно доводів сторони захисту щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає хибними. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі — Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі — Порядок).
Відповідно до п.п. 3-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі — Порядок), огляд проводиться:
— поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
— лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 , 22.06.2024 року о 01 год. 50 хв. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest 6820», результат якого склав 0,81%.
Матеріали справи та безпосередньо сам відеозапис не містить відомостей, що ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння висловив незгоду з його результатами. Натомість як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 самостійно підписав протокол про адміністративне правопорушення, не висловлював незгоду з проведеним оглядом.
Отже, зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння інформації, спростовують твердження апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що працівниками патрульної поліції було порушено встановлений у ст. 266 КУпАП та Інструкції порядок проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи  ОСОБА_1 про те, що мопед був у неробочому стані та вони з ОСОБА_4 котили його нічим не підтверджені. 
Суд критично ставиться до показань ОСОБА_4 оскільки він є другом ОСОБА_1 , отже зацікавлений в результатах розгляду даної справи на його користь.
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не керував мопедом, вони з ОСОБА_4 котили його, спростовані власноруч написаними поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та обставинами відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, які є узгодженими між собою та зі складеним працівником поліції рапортом.
Проведення огляду  ОСОБА_1  із застосуванням технічних засобів відеозапису, відповідає вимогам закону – ст. 266 КУпАП та є гарантією належності та допустимості відеозапису, як доказу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Щодо доводів  ОСОБА_1  про відсутність доказів керування ним мопедом суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини всі хто вирішив володіти та керувати транспортними засобами погодилися на певну відповідальність та обов`язки, тому водії зобов`язані в першу чергу дотримуватись вимог ПДР, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять та стороною захисту не надано.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 23 та ст.ст. 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
       Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко