ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7137/24 Справа № 183/4982/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря судового засідання Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням,
- за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від27 травня 2024 року про залишення позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
24.04.2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.
У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду, завдану вчиненим кримінальним правопорушенням, а саме: на відшкодування матеріальної шкоди - 3 095,58 грн.; на відшкодування моральної шкоди - 15 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
27 травня 2024 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областіпозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням залишено без розгляду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
07.06.2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з мотивами суду про залишення позову без розгляду та те, що судом не могла бути застосовуватися ст. 257 ЦПК України, оскільки позивачем ОСОБА_1 18.09.2023р. до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, була подана заява про розгляд справи без участі позивача (зареєстрована в Новомосковському міськрайонному судді вх.№33219/23 від 18.09.2023р.). 
Тобто позивач не з`являвся на судові засідання на підставі заяви про розгляд справи без участі позивача та повідомив про це суд. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
07.08.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від представника відповідача адвоката Волок Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника.
       
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач  ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання, про місце, дату, час судових засідань належним чином повідомлений, але 21.02.2024, 27.05.2024 в судові засідання не з`явився, причини неявку суду не повідомив.
Враховуючи те, що позивач належним чином повідомлений про місце, дату, час судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання, від нього не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов повинен бути залишений без розгляду.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1,5 ст.4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, 18 вересня 2023 року позивачем було подано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву про розгляд справи без його участі (а.с.43), а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду. 
Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та цивільну справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали було допущено порушення норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 27 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 20.08.2024 року. 

Судді: