ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 596/2011/23	Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М. 	
Провадження № 33/817/487/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецького В.І. на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід Держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 22.11.2023 року о 16 годин 57 хвилин на автодорозі М-19 між с.Оришківці та м. Копичинці, Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом КІА К5 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло). Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Чернецький В.І. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про підставу зупинки його транспортного засобу, поліцейські зупинили ОСОБА_1 без жодних правових підстав, передбачених ч.1 ст.35 ЗУ “Про національну поліцію”;
постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року скасовано постанову серії БАД №839072 від 22 листопада 2023 року, яка складена працівниками поліції;
від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, він погодився на такий огляд в КНП “Копичинецькій МЛ”;
найближчим закладом охорони здоров`я до місця зупинки автомобіля ОСОБА_1 була не Чортківська міська лікарня, а Копичинецька міська лікарня;
відеозаписи наявні у матеріалах справи не є безперервні;
у матеріалах справи відсутнє направлення до Копичинецької міської лікарні на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння;

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними. 

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В оскарженій постанові судом першої інстанції встановлено і в апеляційній скарзі не оспорюється, що ОСОБА_1 , 22 листопада 2023 року о 16 годин 57 хвилин на автодорозі М-19 між с.Оришківці та м. Копичинці, Чортківського району Тернопільської області, керував транспортним засобом КІА К5 д.н.з. НОМЕР_1 .
Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих, тобто зібраних з дотриманням вимог закону, доказів порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. 
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи залишив поза увагою обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом — Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби. 
Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
В матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Єдиним документом на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, як підстави законності його зупинки, до матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №839072 від 22 листопада 2023 року.
Однак, наявність такої постанови не може бути взято до уваги оскільки вона скасована постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року з тих підстав, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем з увімкнутими фарами дальнього світла стороною відповідача не надано.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відеозапис також не містить доказів порушення ПДР України ОСОБА_1 , які би стали законною підставою для зупинки його транспортного засобу. 
Інші матеріали справи також не містять відомостей про наявність законних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .
Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст.35 Закону про поліцію.
Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без законних підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом. 
Отже, аналіз встановлених у ході апеляційного розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого, складений протокол є недопустимим доказом і не може бути покладений в основу судового рішення. 
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю за відсутності в його діях складу цього адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику Бойчука В.М. строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецького В.І. - задовольнити.
Постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя