РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року 
м. Рівне

Справа № 2-6610/11
Провадження № 22-ц/4815/996/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М., 
секретар судового засідання – Ковальчук Л.В.,
учасники справи: 
стягувач –  ОСОБА_1 ,
боржник/скаржник               – ОСОБА_2 ,
особа, дії якої оскаржуються  – начальник відділу ДВС у місті Рівному Західного 
міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
Іщук Н.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року (постановлену у складі судді Харечка С.П.) у справі за скаргою  ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: начальник відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В., орган стягнення: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про закінчення виконавчого провадження,-

       в с т а н о в и в :

10 червня 2024 року представник ОСОБА_2 – адвокат Мартинов О.Ю. звернувся до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження.
Скарга мотивована тим, 05 червня 2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 на підставі пункту 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення). 
Натомість, при винесенні постанови, державний виконавець допустився порушення норм матеріального права. 
Виходячи з положень пункту 7 Інструкції, державний виконавець в оскаржуваній постанові повинен був зазначити окрім пункту 2 частини 1 статті 39 Закону ще одну підставу закінчення виконавчого провадження – пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Відсутність в оскаржуваній постанові усіх реквізитів виконавчого документа, є порушенням пункту 7 розділу І Інструкції. 
Відповідно до приписів частини 7 статті 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. 
Вказував, що постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05.06.2024 року знівельовано право боржника на застосування щодо нього положень частини 7 статті 27 Закону.
Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05.06.2024 року та зобов`язати начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції м. Львів Іщук Н.В. усунути порушення та поновити порушене право заявника.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року скаргу ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: начальник відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В., орган стягнення: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про закінчення виконавчого провадження – задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05.06.2024 року та зобов`язано начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції м. Львів Іщук Н.В. усунути порушення та поновити порушене право заявника.
Ухвала мотивована тим, що виходячи з положень пункту 7 Інструкції, державний виконавець в оскаржуваній постанові повинен був зазначити окрім пункту 2 частини 1 статті 39 Закону ще одну підставу закінчення виконавчого провадження – пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Відсутність в оскаржуваній постанові усіх реквізитів виконавчого документа, є порушенням пункту 7 розділу І Інструкції.
Не зазначення у постанові резолютивної частини ухвали суду, яка є виконавчим документом в повному обсязі порушує право боржника на незастосування щодо нього положень частини 7 статті 27 Закону.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ВДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції оскаржило її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ухвалою Рівненського міського суду від 17.04.2024 затверджено мирову угоду в процесі виконання виконавчого листа № 2-6610/11, виданого Рівненським міським судом про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, укладену 15 березня 2024 року між сторонами виконавчого провадження № 38672719, а саме стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.
Оскільки до відділу надійшла ухвала про затвердження мирової угоди, укладеної в процесі виконання виконавчого листа № 2-6610/11, виданого Рівненським міським судом про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки – то винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є цілком адекватним методом реагування державного виконавця на відповідну ухвалу суду.
Така дія відповідає критеріям законності та обгрунтованості. При цьому, засади виконавчого провадження та принцип верховенства права не порушено.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .
07 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 – адвокат Мартинов О.Ю. подав відзив на апеляційну скаргу, у якій покликався на законність оскаржуваної ухвали.
Вказує, що виходячи з положень пункту 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, державний виконавець в оскаржуваній постанові повинен був зазначити окрім пункту 2 частини 1 статті 39 Закону ще одну підставу закінчення виконавчого провадження – пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Відсутність в оскаржуваній постанові усіх реквізитів виконавчого документа, є порушенням пункту 7 розділу І Інструкції.
Відповідно до приписів частини 7 статті 27 Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05.06.2024 року знівельовано право боржника на застосування щодо нього положень частини 7 статті 27 Закону.
З огляду на викладене, судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотримання норм матеріального і процесуального права і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року затверджено мирову угоду, укладену в процесі виконання рішення суду.
05 червня 2024 року начальником відділу ДВС у місті Рівному Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 на підставі пункту 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення). 
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Положенням частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.
Вказуючи на незаконність вищенаведеної постанови державного виконавця від 05 червня 2024 року скаржник покликалася на положення пункт 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).
Згідно п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:  номер виконавчого провадження;  вступну частину із зазначенням:  назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;  найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;  назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);  за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;  мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;  резолютивну частину із зазначенням:  прийнятого виконавцем рішення;  строку і порядку оскарження постанови ; строку і порядку набрання чинності постановою.  До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05 червня 2024 року містить усі, встановлені п. 7 розділу І Інструкції реквізити такого виконавчого документа.
Оскільки, станом на час винесення 05 червня 2024 року начальником відділу ДВС у місті Рівному Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В. постанови про закінчення виконавчого провадження була чинною ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року про затвердження між сторонами виконавчого провадження мирової угоди, державним виконавцем, з дотриманням вимог закону – п. 2 ч. 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.
Так як представником ОСОБА_2 не доведено неправомірності дій державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05 червня 2024 року, відсутні встановлені законом підстави для задоволення його скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Скасування постановою Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року (провадження 22-ц/4815/983/24) ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2024 року про затвердження мирової угоди не може бути підставою для визнання законною ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року, в частині скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 38672719 від 05.06.2024 року, оскільки предметом апеляційного перегляду у цій справі є обґрунтованість доводів скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Мартинова О.Ю., які в рамках даного апеляційного провадження не знайшли свого підтвердження.
Так як, оскаржувана ухвала суду, постановлена з порушенням норм процесуального права, то відповідно до ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової – про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: начальник відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В., орган стягнення: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про закінчення виконавчого провадження.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -
                               
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2024 року скасувати.
У задоволенні скарги ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: начальник відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщук Н.В., орган стягнення: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову про закінчення виконавчого провадження відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2024 року.

Головуючий-суддя                                 С.С. Шимків

Судді:                                                                 С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук