Номер провадження: 22-ц/813/5433/24 
Справа № 495/127/24
Головуючий у першій інстанції Волкова Ю.Ф.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2024 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Одесагаз» у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про відмову у прийнятті зустрічного позову Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, постановлену під головуванням судді Волкової Ю.Ф. 16 квітня 2024 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області, -
встановила:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до АТ «Одесагаз» про визнання протиправними дій щодо припинення 26.12.2023 року газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання відновити газопостачання до будинку.
29.01.2024 року представник відповідача АТ «Одесагаз» подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 2796 грн 83 коп.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2024 року було відмовлено у прийнятті зустрічного позову АТ «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.
В апеляційній скарзі представник АТ «Одесагаз», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що предметом доказування за первісним позовом, у будь-якому випадку, є наявність у ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги, ідентичним є і предмет доказування за зустрічним позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника АТ «Одесагаз» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 193 ЦПК України).
Зустрічний позов – це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.
Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків – уникнення постановлення суперечливих судових рішень.
У постанові від 27.01.2021 року у справі № 908/1688/20 Верховний Суд зазначив, що зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.
Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін.
Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
а) обидва позови взаємно пов`язані і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах;
б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися; відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін;
в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».
У постанові від 13.03.2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:
– повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;
– для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;
– вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);
– задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;
– спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами (відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.06.2022 справа № 922/4409/21).
У п. 43, 44 постанови від 20.03.2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого первісного позову є визнання протиправними дій щодо припинення із 26.12.2023 року газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання відновити газопостачання до будинку. При цьому, як випливає із позову та доданих доказів, підставою для припинення газопостачання 26.12.2023 року до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стало виявлення аварійної ситуації – витік газу на крані, для ліквідації якої працівники відповідача встановили заглушку.
Оскаржуючи неправомірні, на його думку дії працівників АТ «Одесагаз», ОСОБА_1 зазначає, що названа відповідачем причина відключення його будинку від газопостачання є неправдивою, оскільки газова система в будинку була перевірена та не могла спровокувати аварійні витоки газу. Таким чином, жодного посилання на існуючу заборгованість за розподіл природного газу первісні вимоги не містять.
У той же час, згідно заявленого зустрічного позову, АТ «Одесагаз» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з розподілу природного газу у сумі 2796 грн 83 коп., яка виникла за період із січня 2023 року по січень 2024 року.
Мотивуючи доцільність спільного розгляду зустрічної позовної заяви разом із первісною, представник відповідача посилалась на те, що у зв`язку із наявною заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Одесагаз» неможливим є відновлення газопостачання до будинку.
Однак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що первісний позов стосується захисту прав позивача як споживача послуги з розподілу природного газу, припинення надання якої відбулось у зв`язку із виявленням аварійної ситуації – витоком газу на крані, а отже, припинення газопостачання до будинку жодним чином не пов`язане із наявністю заборгованості за отриману послугу, стягнення якої є предметом зустрічної позовної заяви.
На підставі викладеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що первісні і зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними та відсутні підстави для висновку про доцільність їх спільного розгляду, оскільки юридичні підстави виникнення первісних і зустрічних позовних вимог є різними, на підставі чого суд обґрунтовано вважав за необхідне відмовити у прийнятті зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.
Доводи апеляційної скарги представника АТ «Одесагаз» вищевказані висновки суду не спростовують.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Одесагаз» – залишити без задоволення.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

       А.П. Заїкін

       О.М. Таварткіладзе