ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 вересня 2024 року
м. Київ
 
справа № 461/6983/21
провадження № 61-16137св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Перша Львівська державна нотаріальна контора,
особи, які звернулися з апеляційними скаргами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_5 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою   ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року в складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі
У серпні 2021 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.
Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_6 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю з 2004 року; визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30 січня 2023 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 року заочне рішення від 21 грудня 2021 року скасовано, призначено підготовче судове засідання у на 01 березня 2023 року.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в судові засідання, призначені на 01 березня 2023 року, 13 березня 2023 року та 20 березня 2023 року ОСОБА_1 або його представник не з`явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили. З клопотаннями про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі, позивач чи його представник до суду не зверталися.
Враховуючи наведене, позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, особи, які не брали участь у справі, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_5 , оскаржили його в апеляційному порядку. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року скасовано, справу направлено в суд першої інстанції для продовження розгляду із залученням до участі у справі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_1 .
Апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_5 є дочками померлого позивача, тому мають право на оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року, оскільки вважають, що цією ухвалою суд вирішив питання про їх права та інтереси як спадкоємців.
У справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
Окрім того, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак він жодним чином не міг бути повідомленим про перебування у провадженні суду заяви ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення. Суду необхідно було з`ясувати наявність правонаступників позивача та вирішити питання про їх залучення до участі у справі. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року та залишити в силі ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року.
На обґрунтування касаційної скарги зазначав те, що після скасування заочного рішення у цій справі Галицький районний суд м. Львова тричі призначав справу до розгляду і тричі в судові засідання ніхто не з'являвся, тому суд постановив обґрунтовану ухвалу про залишення позову без розгляду.
ЦПК України не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Галицького районного суду м. Львова.
15 лютого 2024 року справа № 461/6983/21 надійшла до Верховного Суду.
Представник ОСОБА_4 , яка діє як законний представник малолітньої ОСОБА_5 , - ОСОБА_9 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила розглядати справу за участю учасників справи.
Враховуючи положення статті 7, частини першої статті 401 ЦПК України, оскільки попередній розгляд справи в суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи, немає підстав для задоволення клопотання.
У лютому 2024 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду заяву про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження у цій справі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.
Згідно з частиною четвертою статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі, чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.
Разом з тим, 29 квітня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про підтримання касаційної скарги.
З огляду на викладене у суду касаційної інстанції відсутні належні відомості про дійсне і безумовне волевиявлення ОСОБА_2 на відмову від касаційної скарги, що виключає можливість задоволення поданого ним клопотання про відмову від касаційної скарги.
Позиція Верховного Суду
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно із частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду), суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17 лютого 2023 року скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року у цій справі та призначено підготовче судове засідання на 01 березня 2023 року.
01 березня 2023 року засідання відкладено на 13 березня 2023 року, а в подальшому на 20 березня 2023 року.
Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак суд першої інстанції до вирішення питання про залишення без розгляду його позову повинен був з`ясувати питання наявності правонаступників позивача та залучення їх до участі у справі.
Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко