Справа № 152/256/24
Провадження № 22-ц/801/1562/2024
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року	Справа № 152/256/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Рибчинського В.П., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі – ОСОБА_1 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року, ухвалене суддею Роздорожною А.Г., в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа, яка не  заявляє самостійних  вимог  щодо  предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
встановив:
У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням у цій справі законної сили.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_4 , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із спадкодавицею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,75 га, що знаходиться на території Клекотинської (на даний час Мурафської) сільської ради Жмеринського району Вінницької області, яка належить померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Спадкоємцями майна ОСОБА_4 за законом є позивачка та третя особа по справі ОСОБА_3 .. За життя ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Вінницької області ОСОБА_5 , згідно з яким, все своє майно ОСОБА_4 заповіла дочці - ОСОБА_3 . Однак, в подальшому спадкодавець цей заповіт скасувала. ОСОБА_3 зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На цьому ОСОБА_3 , яка є громадянкою російської федерації, припинила оформлення своїх спадкових прав. В свою чергу позивачка звернулася до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено через пропуск нею строків для прийняття спадщини. ОСОБА_2 не звернулася у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що не знала про наявність спадкового майна, а саме про земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва, про яку їй стало відомо від представника ФГ «Слобідське», який повідомив, що документи на вказану ділянку знаходяться на підприємстві, та порекомендував оформити спадкові права на земельну ділянку.
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року позов задоволено.
Визнано строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 пропущеним ОСОБА_2 з поважних причин та визначено їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили. Судові витрати залишено за позивачем.
Не погодившись з вказаним рішенням особа, яка не брала участі у справі – ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
У скарзі зазначає, що фактично спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв лише син останньої – ОСОБА_6 , який є її чоловіком, оскільки вчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Через помилку Шаргородської державної нотаріальної контори існує дві спадкових справи: №491/13, яка заведена після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та №462/13, яка заведена після смерті ОСОБА_4 . Ні позивач, ні третя особа у шестимісячний строк для прийняття спадщини із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 фактично приховала наявність інших спадкоємців. Суд не перевірив належним чином наявність усіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з чим прийняв рішення, яким зачіпаються права скаржника. Оскільки вона є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , саме вона повинна була бути відповідачем у даній справі.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві вказуються на розбіжності в імені та по-батькові спадкодавця в двох спадкових справах, та недоведеність факту родинних відносин ОСОБА_6 з спадкодавцем – ОСОБА_8 , адже в його свідоцтві про народження матір`ю зазначена ОСОБА_9 , а відтак, в апелянта відсутнє право на оскарження судового рішення.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі, а також просила приєднати ряд документів на спростування позиції позивача, викладену у відзиві на скаргу. Зокрема, повний витяг з Державного реєстру Актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в якому міститься запис про виправлення в записі по-батькові матері ОСОБА_6 з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». 
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2013 року (а.с.20).
Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73058728 від 4 липня 2023 року, 22 січня 2001 року ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 склала заповіт, який скасовано 29 червня 2010 року (а.с.10-11).
23 серпня 2013 року Шаргородською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №462/13 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Спадкову справу заведено на підставі заяви її дочки - ОСОБА_3 від 23 серпня 2013 року за №783 (а.с.37).
У витребуваній судом першої інстанції спадковій справі № 462/13, заяв від інших дітей спадкодавця не має.
У ході розгляду справи суд першої інстанції ухвалою від 03 квітня 2024 року залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_3 .
У довідці виконавчого комітету Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 09 грудня 2022 року №1-1337 зазначено, що відповідно до записів в погосподарській книзі №11 на 2011-2015 роки, особовий рахунок НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 на погосподарському номері в АДРЕСА_1 , інших зареєстрованих осіб не виявлено (а.с.13).
26 січня 2024 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих. №3102-32), якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.18).
Суд першої інстанції, у мотивувальній частині рішення, згадує лише двох спадкоємців – це позивача та ОСОБА_3 .. 
Апелянт, як особа, яка не брала участі у справі, в скарзі вказує ще на одного спадкоємця після смерті ОСОБА_4 – ОСОБА_6 , який був чоловіком апелянтки (помер після смерті матері), і який подав в період шести місяців до Шаргородської державної нотаріальної контори нотаріально посвідчену заяву від 27 серпня 2013 року про прийняття спадщини після смерті його матері. При цьому, апелянт надала завірену копію такої заяви, у якій ОСОБА_6 вказує, що померла його матір – ОСОБА_7 , і він приймає спадщину за законом.
Апеляційний суд витребував з Шаргородської нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 № 491/2013.
На адресу апеляційного суду надійшла копія спадкової справи № 491/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . У цій справі міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_6 від 27 серпня 2013 року, про яку згадує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи своє право на оскарження судового рішення, як особи, чиї права порушуються оскаржуваним судовим рішенням, ОСОБА_1 вказала, що її чоловік, ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і вона єдиним спадкоємцем після його смерті.
Колегія суддів, ознайомившись з відзивом на апеляційну скаргу, в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги поставила учасникам справи ряд запитань щодо родинних відносин між ОСОБА_12 та покійною ОСОБА_4 . 
Позивачем, ОСОБА_13 не заперечувалось, що ОСОБА_14 був її братом, який проживав в м. Чернігові і був одружений. Також підтвердила той факт, що її маму називали ОСОБА_15 , і у свідоцтві всіх її дітей їх матір – ОСОБА_9 (а не ОСОБА_11 ), і ОСОБА_14 є її сином. Однак, в подальшому всі її діти (спадкоємці) внесли зміни до актового запису про по батькові матері – з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_16 ».
Крім того, ОСОБА_17 пояснила, що її брат за їх усною домовленістю, після скасування мамою заповіту, не повинен був писати заяву про прийняття спадщини, але, без відома позивача, подав.
Отже, у спадкодавця три спадкоємці: дві дочки та син - ОСОБА_18 , яка мешкає на росії, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який проживав в Чернігівській області, і прийняв спадщину після смерті своєї матері.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чернігів (а.с. 85).
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А., після смерті ОСОБА_19 була відкрита спадкова справа № 26/2023. Спадщину після померлого прийняла єдиний спадкоємець – дружина ОСОБА_1 .
ОСОБА_2 звернулась з даним позовом, в якому відповідачем зазначила лише Мурафську сільську раду.
Виходячи із сталої практики Верховного Суду, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Лише при відсутності таких, відповідачем є територіальна громада.
Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що або позивач при зверненні до суду в позові повинен зазначити всіх спадкоємців, які мають право на спадок, або, за клопотанням останнього, суд повинен залучити як відповідачів, інших спадкоємців. Однак, в даному випадку позивач не вказала в позові, як спадкоємця, її брата ОСОБА_14 , який прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив спадок.
Крім цього, суд першої інстанції повинен був залучити ще одного спадкоємця ОСОБА_20 , як відповідача, а не як третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору, адже остання теж прийняла спадщину після смерті матері.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (стаття 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
За встановлених апеляційним судом обставин, а саме за наявності спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , Мурафська сільська рада не може бути відповідачем за даними позовними вимогами.
У даному випадку ОСОБА_2 позов подано до неналежного відповідача, а лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, апеляційний суд не надає оцінку решта доводам апеляційної скарги, які стосуються вимог позову по суті.
Відповідно до положень п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини 1, 13 статті 141 ЦПК України).
Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги та відмови в задоволенні позову, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816,80 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа, яка не  заявляє самостійних  вимог  щодо  предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь  ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2024 року.
Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

В.П. Рибчинський