ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2024 року
м. Київ
справа № 202/1375/23
провадження № 51-6719км23
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,                          
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
засудженої                                                  ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника                                                    ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року щодо 
ОСОБА_8 ,  
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянки України,  уродженки та жительки АДРЕСА_1 ), раніше не судимої,
засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111?Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 111-1 КК, і призначено їй покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 12 років з конфіскацією всього належного їй майна.
Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з фактичними обставинами, детально викладеними у вироку, ОСОБА_6 15 липня 2022 року, будучи обізнаною про факт ведення російською федерацією (далі - рф) агресивної війни проти України, невизнання рф поширення державного суверенітету України на її тимчасово окуповані території, перебуваючи на тимчасово окупованій території в АДРЕСА_2 ), діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, з корисливих мотивів, з метою співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надала згоду і добровільно обійняла т.зв. некерівну посаду «квартальной Новоселовского поселкового совета Краснолиманского района администрации г. Енакиево ДНР», створену на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією рф, яку обіймала до 24 серпня 2022 року.
У зв`язку з нестабільністю ситуації в окупованому смт. Новоселівка Донецької області та тим, що так званий «Новоселовский поселковый совет Краснолиманского района администрации г. Енакиево ДНР» не завершив процес стабілізації робочого процесу, громадянка України ОСОБА_6 в період з 15 липня до 24 серпня 2022 року, на ввірених їй вулицях (Центральна, Лугова, Кооперативна, Заводська, Шахтарська, провулків Луговий та Центральний в смт. Новоселівка), перебуваючи на вказаній вище посаді, за вказівками керівництва окупаційної адміністрації виконувала такі функції:
- сповіщала місцеве населення про збори, які проводили представники «ДНР»;
- складала списки місцевих мешканців, які залишились у населеному пункті;
- допомагала обмежено дієздатним особам у складанні заяв на отримання палива, будівельних матеріалів та ремонтні роботи;
- прибирала адміністративні будівлі та їх прилеглі території;
- складала списків зруйнованих та покинутих будівель в смт. Новоселівка;
- складала списки загиблих мешканців смт. Новоселівка в ході бойових дій, що не пов`язано з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у т.зв. «Новоселовском поселковом совете Краснолиманского района администрации г. Енакиево ДНР», створеного на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією рф, та виконувала рішення окупаційної адміністрації рф, спрямовані на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України.
За виконання своїх обов`язків на т. зв. некерівній посаді «квартальной Новоселовского поселкового совета Краснолиманского района администрации г. Енакиево ДНР» ОСОБА_6 отримала від представників окупаційної адміністрації м. Єнакієве «ДНР» заробітну платню в розмірі 3700 рублів готівкою.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 04 жовтня 2023 року залишив без змін вирок суду першої інстанції.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої через суворість, просить змінити оскаржені судові рішення та виключити із покарання конфіскацію майна.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що суди безпідставно призначили його підзахисній додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке у її випадку є надмірним. При цьому залишили поза увагою те, що вона була квартальною лише з 15 липня по 24 серпня 2022 року, добровільно залишила цю роботу; будучи квартальною допомагала людям, які мешкають у її рідному селищі, яке постраждало від бойових дій; наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку; має на утриманні матір пенсійного віку, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду; займається педагогічною діяльністю з 1986 року, зарекомендувала себе як висококваліфікований спеціаліст. Також захисник зазначає, що ОСОБА_6 належить частка житлового будинку, який пошкоджений внаслідок воєнних дій та в якому проживає, крім неї, її син, якого суд, призначаючи покарання у виді конфіскації майна, фактично позбавив житла.
 
Підсумовуючи, зазначає, що на всі ці порушення зверталася увага апеляційного суду, однак відповідей на доводи апеляційної скарги колегія суддів не надала, чим допустила порушення вимог статей 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
Позиції інших учасників судового провадження 
Від учасників процесу заперечень на касаційну скаргу не надходило.
У судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу сторони захисту, прокурор ОСОБА_5 , обґрунтовуючи свою позицію, заперечила проти її задоволення, просила судові рішення залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111? КК, й правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі захисником не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.
За змістом касаційної скарги, незаконність вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду захисник ОСОБА_7 убачає в невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і її особі внаслідок суворості, зокрема в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації всього належного їй майна.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 111? КК. Санкцією цієї статті передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років, із конфіскацією майна або без такої.
Районний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, застосував до останньої додаткове покарання у виді конфіскації всього належного їй майна, без обґрунтованого мотивування прийнятого рішення. Апеляційний суд погодився з вказаним рішенням, однак колегія суддів уважає таке рішення передчасним. 
Вироком районного суду встановлено, який ухвалою апеляційного суду залишено без змін, що ОСОБА_6 займала посаду у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та отримувала оплату такої праці. Тобто, в її діях наявний корисливиий мотив, що є підставою для застосування до ОСОБА_6 додаткового, передбаченого санкцією статті, покарання у виді конфіскації належного їй майна.
Водночас, виходячи з конкретних обставин цього кримінального провадження, ураховуючи мету покарання, яка полягає в необхідності виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (санкцією ч. 2 ст. 111? КК передбачено покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна або без такої), який відноситься до категорії кримінальних проступків,даних про особу ОСОБА_6 , зокрема, яка має постійне місце проживання, працювала вчителем початкових класів ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заміжня, раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, обставини,що пом`якшують покарання (визнання вини та щире каяття), відсутність обставин, які обтяжують покарання, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання колегія суддів дійшла висновку  про зміну судових рішень в частині призначеного додаткового покарання у виді конфіскації належного їй майна, крім житла.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу  захисника слід задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення підлягають зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 436, п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року щодо   ОСОБА_8 и змінити.
Призначити  ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 111? КК у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк 12 років з конфіскацією усього належного їй майна, крім житла.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                           ОСОБА_3