Номер провадження: 22-ц/813/5630/24 
Справа № 523/18533/23
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
08.08.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В., 
учасники справи:
позивач – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86», відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року,
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги 
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в обґрунтування якої зазначило, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та є співвласником багатоквартирного будинку в якому 25.04.2016 року створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86».
05 лютого 2019 року загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» (протокол № 5 від 05.02.2019 року) затверджено розмір внесків на утримання будинку і споруд та прибудинкової території.
Суворовським районним судом м. Одеси 09 червня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 14447,10 грн.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 судовий наказ по справі № 523/8206/23 скасовано. 
Позивачем забезпечувалось надання житлово-комунальних послуг відповідачу, однак останній свої зобов`язання належним чином не виконує, тому утворилась заборгованість у розмірі 16793,87 грн. 
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» заборгованість по оплаті послуг за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 16793,87 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Суворовський районний суд м. Одеси рішенням від 04 березня 2024 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Зоряний 86» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 16525,47 грн, судовий збір у розмірі 2684 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка в силу Закону є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а відтак на неї покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Зоряний 86» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_3 , зобов`язана здійснювати оплату встановлених ОСББ платежів з утримання будинку та прибудинкової території, проте допустила заборгованість.
У травні 2023 року позивач звертався до суду із судовим наказом про стягнення заборгованості у розмірі 14447,10 грн. 09 червня 2023 року у справі № 523/8206/23 Суворовський районний суд м. Одеси видав судовий наказ про стягнення заборгованості, який ухвалою суду від 14 серпня 2023 року скасований.
Виходячи із наданих позивачем розрахунків суд першої інстанції вважав, що сума заборгованості відповідачки станом на вересень 2023 року за період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2023 року складає 16525,47 грн (без урахування суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із наказом у розмірі 268,40 грн). Наведені позивачем розрахунки відповідачкою не спростовувалися, рішення загальних зборів, якими встановлювалися тарифи, є чинними.
Суд зазначив, що позов про стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги подано позивачем без порушення строків позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині заборгованості за період з січня 2017 року по жовтень 2020 року відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що про розгляд справи призначеної на 01.03.2024 року судом повідомлялася, а про судове засідання призначене на 04.04.2024 року не була повідомлена, судову повістку не отримувала.
Зазначає, що 22.11.2023 року зверталася до суду із заявою про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог, позовні вимоги визнавала частково з жовтня 2020 року у межах трирічного строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду у жовтні 2023 року.
Зауважує, якщо карантин встановлено з квітня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України, то судом необґрунтовано не застосування до вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період січень – квітень 2020 року строку позовної давності.
Звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача судовий збір сплачений позивачем за подачу судового наказу, так як судовий наказ скасовано.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.06.2024 року позивачу, роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву не надходило.
Позивач копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 02.07.2024 року та 15.05.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Представник скаржника копію ухвали про відкриття провадження отримав 13.12.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи,  у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 16793,87 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 30 = 80520 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка в силу Закону є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , а відтак на неї покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «Зоряний 86» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_3 , зобов`язана здійснювати оплату встановлених ОСББ платежів з утримання будинку та прибудинкової території, проте допустила заборгованість.
У травні 2023 року позивач звертався до суду із судовим наказом про стягнення заборгованості у розмірі 14447,10 грн. 09 червня 2023 року у справі № 523/8206/23 Суворовський районний суд м. Одеси видав судовий наказ про стягнення заборгованості, який ухвалою суду від 14 серпня 2023 року скасований.
Виходячи із наданих позивачем розрахунків суд першої інстанції вважав, що сума заборгованості відповідачки станом на вересень 2023 року за період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2023 року складає 16525,47 грн (без урахування суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із наказом у розмірі 268,40 грн). Наведені позивачем розрахунки відповідачкою не спростовувалися, рішення загальних зборів, якими встановлювалися тарифи, є чинними.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2016 року створено ОСББ «Зоряний 86», метою якого є забезпечення прав співвласників на спільне майно, дотримання співвласниками своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження кошів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом ОСББ.
Багатоквартирний будинок по АДРЕСА_2 перебуває в управлінні ОСББ «Зоряний 86», яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів і вивезення сміття (побутових відходів) його мешканцям.
29 січня 2017 року загальними зборами ОСББ «Зоряний 86», згідно з протоколом № 3, затверджено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, управління багатоквартирними будинками розташованими за адресою: АДРЕСА_2 (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику).
05 лютого 2019 року загальними зборами ОСББ «Зоряний 86», протокол № 5, затверджено розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової території, управління багатоквартирними будинками розташованими за адресою: АДРЕСА_2 (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику).
Реалізуючи право на укладення договорів передбачене ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «Зоряний 86» укладено низку договорів з постачальниками послуг.
За договором № 17 про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів від 01 січня 2017 року, укладеного між позивачем та філією «Одесаліфт» ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур», встановлено щомісячну плату за технічне обслуговування ліфтів у розмірі 8450,05 грн; за договором № 383 від 01 червня 2018 року - у розмірі 2600 грн, за договором № 238 від 01 січня 2020 року – у розмірі 16900 грн.
За договором № 261 про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів від 01 січня 2022 року, укладеного між позивачем та ТОВ «СТАЛЬ МЕЙД», встановлено щомісячну плату за технічне обслуговування ліфтів у розмірі 16900 грн.
Додатком №1 до договору № 262 від 01 січня 2022 року встановлено специфікацію на послуги з організації експлуатації ліфтів, відповідно до якого всього до сплати за 1 місяць 2600 грн, зокрема за 3 ліфти у будинку АДРЕСА_2 по 1500 грн за кожен.
З 01 грудня 2022 року згідно з рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 258 від 27 жовтня 2022 року тариф на послуги з вивезення побутових відходів для населення м. Одеси, яке проживає в багатоквартирних будинках, виходячи з чинної норми сміття накопичення, становить 35,49 грн/міс. на одну особу.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 6 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та відповідний обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно зі ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.
ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося відповідачем.
Між сторонами склалися відносини щодо забезпечення надання житлово-комунальних послуг та здійснення споживачем оплати за отримані послуги.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Членом об`єднання може бути фізична чи юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або приміщення (приміщень) у багатоквартирному будинку.
Членство в об`єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об`єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування.
Власник - член об`єднання зобов`язаний виконувати вимоги статуту об`єднання та рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі (стаття 15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 30 вересня 2023 року у розмірі 16793,87 грн, в тому числі судовий збір у розмірі 268,40 грн за подачу судового наказу. 
Відповідачем не заперечується факт отримання житлово-комунальних послуг, зокрема і факт їх надання ОСББ «Зоряний 86» у період з 01.01.2017 року по 30.09.2023 року. 
Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з утримання будинку та прибудинкової території і вивезення сміття належним чином не виконувала.
Згідно наданого позивачем розрахунку, за власницею квартири АДРЕСА_3 за період з 01 січня 2017 року до 30 вересня 2023 року існує заборгованість за надані позивачем послуги на загальну суму 16793,87 грн, в тому числі і судовий збір у розмірі 268,40 грн за подачу судового наказу.
Відповідачем проведений позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, контррозрахунку не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла станом на 30.09.2023 року у розмірі 16525,47 грн, оскільки ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_3 , зобов`язана здійснювати оплату встановлених ОСББ платежів з утримання будинку та прибудинкової території, проте допустила заборгованість.
       Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка під час розгляду справи в суді першої інстанції зверталася із заявою про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла до жовтня 2020 року, проте суд першої інстанції безпідставно не застосував строк позовної давності, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За приписами частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнено Прикінцеві положення ЦК України пунктом 12 такого змісту «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Якщо строк позовної давності закінчувався після набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, продовжилися на строк дії такого карантину.
Зазначене застосування положень Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 947/8885/21, а також постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 343/2389/22, від 17 січня 2024 року у справі № 130/1596/22.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
 Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 19, яким передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Оскільки з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з яким в Україні запроваджено з 12.03.2020 загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і, відповідно, станом на 16.10.2023 (дата подання позовної заяви) діяв на усій території України, то посилання відповідача на те, що строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року по жовтень 2020 року сплив є помилковим, тому наслідки спливу строку позовної давності до правовідносин сторін не застосовуються.
       Суд звертає увагу, що із розрахунку заборгованості наданому позивачем вбачається, що заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою відповідача починає обраховуватися з квітня 2017 року у сумі 4,65 грн, у зв`язку із сплатою відповідачем у березні 2017 року суми 272,59 грн. 
       За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позов про стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги подано позивачем без порушення строків позовної давності.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідачка також посилається на те, що про розгляд справи призначеної на 01.03.2024 року судом повідомлялася, а про судове засідання призначене на 04.03.2024 року не була повідомлена, судову повістку не отримувала.
У частині другій статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до пункту 6 частини сьомої статті 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про дату складення повного судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).
Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/1 зроблені висновки про те, що з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
В цій частині доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання на 18.12.2023 року на 12 год. 30 хвилин. 
       У судовому засіданні призначеному на 18.12.2023 року оголошено перерву до 06.02.2024 року. 
Згідно довідки від 06.02.2024 року, складеної секретарем судового засідання, фіксування судового процесу, призначеного на 06.02.2024 року об 11 год. 00 хвилин за допомогою звузаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони в судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 01.03.2024 року на 10год. 10 хвилин.
Зі змісту довідки, складеної секретарем судового засідання Суворовського районного суду м. Одеси встановлено, що у зв`язку з неявкою сторін, фіксація судового засідання, призначеного на 01.03.2024 року на 10 год. 10 хвилин за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
Отже через неявку сторін у судове засідання, призначене на 01.03.2024 року, протокол судового засідання не вівся, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, а отже судове засідання не проводилось.
Рішення суду складено 04.03.2024 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що вказану справу Суворовським районним судом м. Одеси розглянуто 01.03.2024 року.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не заслуговують на увагу, оскільки розгляд справи по суті закінчений 01.03.2024 року, про судове засідання призначене на 01.03.2024 року сторони повідомлялись належним чином, що не заперечується скаржником в апеляційній скарзі. Натомість, дата судового рішення співпадає з датою складання повного судового рішення (04.04.2024 року), про що зазначено в оскаржуваному рішенні суду. Зазначене не свідчить про порушення прав відповідача щодо участі у розгляді справи.
Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача судовий збір сплачений позивачем за подачу судового наказу, так як судовий наказ скасовано не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Із матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2023 року у справі № 523/8206/23 Суворовський районний суд м. Одеси видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Зоряний 86» заборгованість у розмірі 14447,10 грн, який ухвалою суду від 14 серпня 2023 року скасований.
Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
За подання позовної заяви у цій справі позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2684 грн. При звернені до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2415,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1073 від 04.10.2023 року. Також судовий збір, сплачений ОСББ «Зоряний 86» за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 268,40 грн у відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України зарахований судом до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції здійснив розподіл судового збору у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а  рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  апеляційний суд у складі колегії суддів, 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                                                                Н.В. Стахова

                                                                                                        М.В. Назарова