ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2024 р.                                                                     Справа №914/96/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                О.С. Скрипчук
суддів                                                                                                    Н.М. Кравчук                                                                                                              Б.Д. Плотніцького,
секретар судового засідання В.Б. Лагутін, 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» б/н від 20.05.2024 (вх. № 01-05/1458/24 від 21.05.2024) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 29.04.2024 (повний текст рішення складено 06.05.2024, м. Львів, суддя Б.І. Яворський) 
у справі № 914/96/24 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем», с. Сокільники Львівської області 
до відповідача: Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Кам`янка-Бузької міської ради, м. Кам`янка-Бузька Львівської області 
про стягнення 373 417,96 грн заборгованості.
за участю представників: 
позивача: Зеленін С.С.;
відповідача: Олива С.О.
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» звернулось до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Кам`янка-Бузької міської ради з позовною вимогою про стягнення 373 417, 96 грн заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що підрядником на виконання договору підряду №05/1/04/117 від 29.08.2023 було виконано ряд робіт, які відповідач погодив, але такі не входили у перелік робіт, визначених проектно-кошторисною документацією, проте такі були передбачені проєктом будівництва (проектною документацією), у порядку, встановленому договором (протоколом робочої наради №1 від 29.09.2023). Вартість та об`єм виконаних, погоджених та не оплачених замовником робіт складає 373 417,96 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.04.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Суд першої інстанції встановив, що договір підряду від 29.08.2023 між сторонами було укладено за результатами процедури закупівлі у системі «Prozorro», у твердій сумі, оплата робіт визначена у межах бюджетних призначень.
З поданих суду доказів встановлено, що позивач приступив до виконання робіт, які не передбачені проектно-кошторисною документацією без внесення змін (коригування) до такої проектно-кошторисної документації, обмежившись лише листуванням та обговоренням на робочій нараді, що оформлено протоколом №1 від 29.09.2023.
Враховуючи договірний характер правовідносин сторін щодо вартості робіт,  місцевий суд дійшов висновку, що листування сторін не могло змінювати умови договору та правовідносин сторін щодо ціни договору.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що з наданих доказів позивачем було виконано роботи, які не були обумовлені договором підряду, а відтак ним не доведено наявність підстав для стягнення заявлених сум.
Не погодившись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 20.05.2024 (вх. № 01-05/1458/24 від 21.05.2024) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 19.04.2024 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На переконання апелянта, технічна помилка щодо невключення робіт, стягнення вартості яких є предметом даного позову, в кошторисну документацію, має місце з вини саме останнього. І саме на відповідача був покладений обов`язок згідно Договору щодо внесення змін (коригування) до такої проектно-кошторисної документації.
Апелянт вказує, що відповідно до норм ЦК України підрядник має право вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи поза кошторисом, за умови повідомлення про такі роботи замовника та самою необхідністю їх виконання, навіть у випадку, якщо такі роботи не були передбачені проектною документацією.
Разом з тим, позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні Господарський суд Львівської області встановив, що підрядник (позивач) належним чином повідомив замовника (відповідача) про необхідність виконання додаткових робіт, замовник погодився що була необхідність у проведенні цих робіт проте безпідставно відмовив у позові.
Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Кам`янка-Бузької міської ради подав до суду відзив на апеляційну скаргу (вих. №01-04/4083/24 від 17.06.2024), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 29.04.2024 області без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.
Через систему «Електронний суд» 05.08.2024 від позивача до Західного апеляційного господарського суду поступило клопотання про долучення доказів.
Згідно із ч. 1-5, 8  ст. 80 Господарського процесуального кодексу України  учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
За змістом ч.3  ст.269 ГПК України  докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
В поданому клопотанні позивач просить суд долучити до матеріалів справи в якості доказу частину проектної документації «Схема влаштування пальових фундаментів» 05-3-04-128-КБ, КМ, необхідність в поданні якої виникла лише на стадії апеляційного провадження, та поновити строк для подання доказу по справі.
Однак позивач не доводить неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції  з причин, що не залежали від нього.
Враховуючи зазначене, а також те, що зазначені докази не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а позивачем не обґрунтована неможливість подання таких до суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання про долучення доказів.
У судове засідання 07.08.2024 з`явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.
У судове засідання 07.08.2024 з`явився представник відповідача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.
Відповідно до п. 4   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
29 серпня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» (підрядник, позивач) та Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Кам`янка-Бузької міської ради (замовник, відповідач), за результатами процедури закупівлі №UA-2023-08-07-011057-a, укладено договір підряду №05/1/04/117 з додатками (договірна ціна, графік виконання робіт та графік фінансування робіт), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується власними силами і засобами, або із залученням субпідрядників, в обумовлений строк відповідно до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил виконати роботи на об`єкті: «Нове будівництво спортивного комплексу по вул. Незалежності, 53а в м. Кам`янка-Бузька Львівського району Львівської області», а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.
Склад та обсяги робiт, що є предметом договору, визначаютъся на пiдставi проектно-кошторисної документацiї та розрахунку договiрної цiни, та можуть бути переглянутi в процесi будiвництва у разi внесення змiн до проектної документацiї у порядку, зазначеному у п. 53  Постанови КМУ від 01.08.2005 року № 668, а також залежно вiд реального фiнансування видаткiв (пп. 1.2-1.3 договору).
Договірна ціна на момент укладення договору  є твердою i становить 117'281'609,77 грн, в т.ч. ПДВ 19'546'934,96 грн (п.3.1 договору).
За умовами п.4.2 договору розрахунки проводяться тiльки за фактично виконанi роботи до 30-ти календарних днiв пiсля пiдписання замовником представлених пiдрядником належно оформлених aктів приймання виконаних робiт (Форма КБ-2в) та довiдки про вартість виконаних будiвельних робiт та витрат (Форма КБ-3), при наявностi на них виконавчо-технiчної документацiї (акти на прихованi роботи, акти випробувань, виконавчi схеми, тощо), рахунку на оплату, шляхом промiжних платежiв, та тiльки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштiв на рахунок замовника по даному об`єкту.
Сторони погодили, що додатковi роботи, що виконанi пiдрядником без попереднього узгодження з замовником i не передбаченi цим договором, не оплачуються (п.4.6 договору). Пiдрядник не вправi вимагати оплати, зокрема, за вииконані роботи, які не визначені в договорі (п.4.13).
Відповідно до п.5.2 договору пiдрядник виконує роботи у вiдповiдностi з затвердженою проектно-кошторисною документацiєю, будiвельними нормами i правилами та графiками виконання робiт.
У розділі 6 сторони погодили права та обов`язки сторін. Так, п.6.1.1 замовник має право, зокрема: без узгодження з пiдрядником вносити змiни в проектну документацію, але попередньо попередивши про це пiдрядника; забезпечити пiдрядника проектно-кошторисною документацією у кiлъкостi, що визначено згiдно ДБН протягом 20-ти днiв пiсля набуття сили договору, в т.ч. дозвiл на ведення будiвельних робiт. Підрядник зобов`язаний: виконувати роботу у вiдповiдностi з вимогами проектно-кошторисної документацiї, будiвельних норм i правил, графiку виконання робiт, та чинного законодавства України; протягом 30-ти днiв розглянути проектно-кошторисну документацію та подати cвoї зауваження замовнику. Додатковi роботи, якi виникли пiсля цього строку, i не викликанi змiнами проектних рiшень, виконуються пiдрядником за власний рахунок (п.6.4).
Згідно п.11.1 договору усі зміни до договору вносяться в період його дії письмово, з укладенням додаткової угоди до договору, що стає невiд`ємною частиною цього договору i набирає чинностi пiсля його пiдписання уповноваженими особами сторін. Змiни до договору про закупiвлю можуть вноситись у випадках, вказаних у п. 12.5 та оформляються шляхом укладання вiдповiдної додаткової угоди, яка пiдписується уповноваженими представниками обох сторін, скрiплюється печатками сторін (за наявностi) та є невiд`ємною частиною (п.12.1). Істотні умови договору про закупiвлю не можуть змiнюватися пiсля його пiдписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязi, крім випадкiв, зокрема, зменшення обсягів закупівлі, тощо (п.12.5).
Пунктом 13.1 сторони погодили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31.12.2024 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань, а в частині розрахунків до повного його виконання.
Додатком №1 до договору (договірна ціна) сторони досягли згоди про величину договірної ціни у розмірі 117'281'609,77 грн. Крім того, сторонами погоджено кошторис на виконання будівельних  робіт та календарний графік виконання робіт (додаток №3 до договору).
Службовою запискою №98 від 06.09.2023 позивач звернувся до відповідача із повідомленням, що частина робіт вартістю 224000,00 грн, згідно переліку, яка повинна бути виконана, не входить до кошторису, просив узгодити дані питання.
03 жовтня 2023 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору про розірвання договору підряду №05/1/04/117 від 29.08.2023.
Позивач стверджує, що відповідач листом №01-32/1001 від 07.09.2023 погодив позивачу обсяг робіт, який не був включений у проектно-кошторисну документацію, а протоколом робочої наради №1 від 29.09.2023 додатково підтвердив обсяг проведених робіт, проте їх вартість оплатив лише частково; акт №2 приймання виконаних будівельних роб та довідку форми КБ-3 про вартість виконаних робіт та витрати не підписав; залишок його заборгованості складає 373'417,96 грн. у підтвердження проведених робіт позивачем подано копії договорів з субпідрядниками.
07.12.2023 позивач надіслав відповідачу претензію №38 від 30.11.2023 про погашення заборгованості з актом №2 приймання виконаних будівельних робі, довідкою форми КБ-3 та ін, яка залишена без відповіді та задоволення.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України  (надалі в тексті  ЦК  України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно статті 175 Господарського кодексу України  (надалі в тексті  ГК  України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Як встановлено ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В силу приписів ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог  відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.204 ЦК України  правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору підряду №05/1/04/117 від 29.08.2023, при цьому, укладаючи договір підряду, сторони погодили всі істотні умови, зокрема й вартість виконання робіт.
Договір підряду від 29.08.2023 між сторонами було укладено за результатами процедури закупівлі у системі «Prozorro», у твердій сумі, оплата робіт визначена у межах бюджетних призначень.
Відповідно до  ст.837  ЦК  України, за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
В силу приписів ч.3  ст.844 ЦК  України зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 24 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету міністрів України №668 від 01.08. 2005 встановлено, що тверда договірна ціна може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. У разі підвищення підрядником твердої договірної ціни, не передбаченого договором підряду, всі пов`язані з цим витрати, якщо інше не встановлено законом, несе підрядник.
Сторони у договорі підряду можуть передбачати порядок уточнення твердої договірної ціни у разі: виникнення обставин непереборної сили; внесення змін до проектної документації; потреби в усуненні недоліків робіт, що виникли внаслідок невідповідності встановленим вимогам проектної документації, забезпечення якою покладено на замовника; уповільнення темпів або зупинення виконання робіт за рішенням замовника або з його вини, якщо це викликало додаткові витрати підрядника; зміни законодавства з питань оподаткування, якщо це впливає на вартість робіт; істотного зростання (у розмірі, визначеному сторонами) після укладення договору підряду цін на ресурси, які забезпечує підрядник, а також послуг, що надаються йому третіми особами; в інших випадках, передбачених договором підряду.
Пунктом 117 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету міністрів України №668 від 01.08. 2005 визначено, що внесення змін  у  договір  підряду  чи  його  розірвання допускається  тільки  за  згодою сторін,  якщо інше не встановлено договором підряду або законом.  У  разі  відсутності  такої  згоди заінтересована сторона має право звернутися до суду. Внесення змін у  договір  підряду  оформлюється  додатковою угодою, про що робиться застереження у договорі підряду.
За умовами укладеного між сторонами договору (п.6.4.1) пiдрядник зобов`язаний виконувати роботу у вiдповiдностi з вимогами проектно-кошторисної документацiї, будiвельними нормами i правилами, графiку виконання робiт та чинного законодавства України. Додатковi роботи, якi виникли пiсля строку звернення підрядника із зауваженнями, i не викликанi змiнами проектних рiшень, виконуються пiдрядником за власний рахунок (6.4.2).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач приступив до виконання робіт, які не передбачені проектно-кошторисною документацією без внесення змін (коригування) до такої проектно-кошторисної документації, обмежившись лише листуванням та обговоренням на робочій нараді, що оформлено протоколом №1 від 29.09.2023.
Відповідачем також не надано суду доказів укладення додаткових угод до договору підряду.
Враховуючи договірний характер правовідносин сторін щодо вартості робіт, листування сторін не могло змінювати умови договору та правовідносин сторін щодо ціни договору.
За таких обставин колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги, про те, що на відповідача був покладений обов`язок по договору щодо внесення змін (коригування) до такої проектно-кошторисної документації, і саме відповідач підтвердив позивачу, що такі зміни (коригування) кошторисної документації, останній здійснить, а тому погодив виконання спірних робіт.
За умовами п.4.13 договору підрядник не вправі вимагати оплати за виконані роботи, які не визначені в договорі.
Таким чином, з наданих суду доказів позивачем було допущено виконання робіт, які не були обумовлені договором підряду, а відтак, позивачем не доведено наявність підстав для стягнення заявлених сум.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської області від 29.04.2024 у справі №914/96/24.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ :
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології клімату та автоматизація систем» б/н від 20.05.2024 (вх. № 01-05/1458/24 від 21.05.2024) залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Львівської області від 29.04.2024 у справі №914/96/24 залишити без змін.
3.Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                          Н.М. Кравчук

Суддя                                                                                           Б.Д. Плотніцький