ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2024 року
м. Київ
справа № 675/1867/22
провадження № 61-5509св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області,
особа, яка подавала апеляційну скаргу, - керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: П`єнти І. В., 
Корніюк А. П., Костенка А. М., від 06 березня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви
1.           У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області.
2.           Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай) на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, нині Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.
3.           Заявниця стверджувала, що із 1997 року до дня смерті ОСОБА_2 вони проживали разом, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . 
За життя ОСОБА_2 хворіла, а вона доглядала за нею, купувала ліки, їжу, речі, допомагала по господарству. 
4.           Дітей та родичів у ОСОБА_2 немає. Інших спадкоємців, що прийняли би спадщину чи претендують на обов`язкову частку в спадщині немає.
5.           З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 вона звернулась до державного нотаріуса, який листом від 20 жовтня 2022 року 
№ 878/02-14 повідомив про неможливість оформлення спадкових прав, за відсутності рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю.
6.           Відповідно до довідки Сахновецької сільської ради Шепетівського району від 01 серпня 2022 року № 139, на день смерті ОСОБА_2 , 
ОСОБА_1 проживала разом з нею в с. Шевченко, Ізяславського району Хмельницької області, здійснила її поховання та вступила в управління спадковим майном.
7.           Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт, проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8.           Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області, у складі судді Янішевської О. С., від 26 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на момент її смерті у АДРЕСА_1 .
9.           Суд першої інстанції за результатами оцінки наданих доказів вказав на доведеність факту, який просить встановити ОСОБА_1 .
Короткий зміст постанови апеляційного суду
10.        Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційну скаргу керівника Шепетівської окружної прокуратури Р. Олійника в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області залишено без задоволення.
Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2023 року залишено без змін.
11.        Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, погодилась з висновками суду першої інстанції про доведеність факту проживання заявниці разом із ОСОБА_2 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги
12.        У касаційній скарзі заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури Висоцький Ю. М., в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, просить скасувати постанову апеляційного суду, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
13.        10 квітня 2024 року перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури Висоцький Ю. М. подав касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року у справі № 675/1867/22.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у травні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15.        Підставою касаційного оскарження судового рішення прокурор зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
16.        Зауважує, що до апеляційної скарги на спростування вимог заяви були надані відповідні докази, проте у задоволенні клопотання щодо їх долучення було необґрунтовано відмовлено з посиланням на те, що сільській раді було відомо про розгляд справи та вона не була позбавлена можливості надати такі докази.
17.        Посилається на те, що органам прокуратури стало відомо про оскаржене судове рішення під час розгляду справи № 2-о/2207/72/11, при цьому судом не було залучено Шепетівську окружну прокуратуру до участі у справі № 675/1867/22, а тому прокурор не мав можливості подати вказані докази.
18.        Стверджує, що довідки щодо проживання однією сім`єю 
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 видані за відсутності відповідних даних у погосподарських книгах.
19.        Вказує, що рішення суду у зазначеній справі слугувало підставою для скасування в апеляційному порядку рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2011 року у справі № 2-о/2207/72/11, яким визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки, 
площею 4,41 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передано її територіальній громаді Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
20.        Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , нотаріусом, на підставі заяви ОСОБА_1 , 1950 року народження, була заведена спадкова справа № 11/2013 та 09 січня 2013 року видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові заощадження.
21.        Відповідно до довідки старости Ліщанського старостинського округу Сахновецької сільської ради О. Москалюка № 139 від 01 серпня 2022 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала у 
с. Шевченко Ізяславського району Хмельницької області разом із 
ОСОБА_1 , яка здійснила її поховання та вступила в управління спадковим майном.
22.        Відповідно до довідки, виданої старостою Ліщанського старостинського округу Сахновецької сільської ради О. Москалюком № 176 від 21 жовтня 
2022 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею в господарстві була зареєстрована троюрідна тітка - ОСОБА_1 .
23.        У суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які в судовому засіданні підтвердили факт проживання заявниці разом з ОСОБА_2 , яка через свій похилий вік і поганий стан здоров`я потребувала сторонньої допомоги.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
24.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
25.        Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
26.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
27.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
28.        Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
29.        Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
30.        Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
31.        Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
32.        Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
33.        Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у пункті 21 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
34.        Відповідно до статті 29 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
35.        Відповідно частин першої, п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
36.        З огляду на відсутність у  ОСОБА_2 спадкоємців за законом та заповітом, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .
37.        У розглядуваній справі суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідно до наданих письмових доказів та показань свідків, допитаних судом першої інстанції,  ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю, дійшли обґрунтованого висновку про встановлення цього факту.
38.        Крім того, судами також враховано, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа № 11/2013 та 09 січня 2013 року нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням на грошові заощадження.
39.        За встановлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви  ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, який має значення для оформлення нею спадщини після смерті ОСОБА_2 .
40.        При цьому колегія суддів враховує, що у розглядуваній справі прокурор діє в інтересах Сахновецької сільської ради, яка була залучена до участі у справі та не була позбавлена можливості заперечувати проти заявленихОСОБА_1 вимог.
41.        Однак ніяких заперечень проти заяви ОСОБА_1 Сахновецька сільська рада не висловила, доказів на спростування доводів заявниці не надала, а навпаки повідомила суду про те, що підтримує заяву 
ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 26).
42.        Судом першої інстанції допитано троє свідків, які будучи попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, надали показання на підтвердження заявленого ОСОБА_1 факту.
43.        Натомість прокурор, після ухвалення рішення районним судом, розпочав процедуру збирання нових доказів, з посиланням на статтю 23 Закону України «Про прокуратуру» провів письмове опитування осіб, зокрема й допитаних судом в якості свідків, та фактично запропонував апеляційному суду не враховувати їх показання, надані під присягою суду першої інстанції, оскільки, на думку прокурора, ці показання неправдиві, а письмові докази недостовірні.
44.        Апеляційний суд, з огляду на докази, досліджені судом першої інстанції, правильно відхилив доводи прокурора.
45.        Згідно із частиною третьою статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
46.        Дійсно, встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у справі є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 423 ЦПК України). Однак відомості про наявність такого вироку або ухвали суду у розглядуваній справі відсутні.
47.        Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду в оскарженій постанові не спростовують, на її законність не впливають та за своїм змістом переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
48.        Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
49.        Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
50.        Оскаржена постанова є достатньо вмотивованою та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
51.        В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що апеляційний суд ухвалив оскаржене судове рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови апеляційного суду - без змін.
52.        Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
53.        Також не підлягає задоволенню клопотання прокурора щодо повідомлення Хмельницької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про час і місце розгляду справи, оскільки за змістом 
частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області залишити без задоволення.
2.           Постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников