ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/338/24	Головуючий у 1-й інстанції Холява Л.І. 	
Провадження № 33/817/547/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року,
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 21 березня 2024 року о 21 годині 54 хвилини в м.Ланівці пров. Вишнівецького Кременецького району Тернопільської області керував автомобілем марки SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager 6820, результат огляду становить 1.45 ‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі адвокат Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що постанова суду є необ`єктивною, незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотними порушеннями норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Зазначає, що суд не надав оцінки обставинам та аргументам викладеним у клопотанні про закриття провадження в справі та доповненні до нього та залишив їх поза увагою.
Апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом.
Наголошу на тому, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу, згідно із ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”.
Вважає, що було порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, так як в даному випадку огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою приладу Alcotest-6820 № ARPJ – 0912, а свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке знаходиться в матеріалах справи долучено на прилад Alcotest - 6820 № ARLH – 0143.
Звертає увагу на те, що було порушено безперервність відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Вальчук М.М., яка підтримала подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 161579 від 21 березня 2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 21 березня 2024 року о 21 годині 54 хвилини в м. Ланівці пров. Вишнівецького Кременецького району Тернопільської області автомобілем марки SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager 6820, результат огляду становить 1.45 ‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З рапорту чергового відділення поліції № 1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області № 1048 від 22 березня 2024 року вбачається, що 21 березня 2024 року о 21 годині 54 хвилини в м. Ланівці пров. Вишнівецького Кременецького району Тернопільської області працівниками поліції зупинено автомобіль марки SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 21 березня 2024 року о 21 годині 54 хвилини в м. Ланівці пров. Вишнівецького Кременецького району Тернопільської області, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.33 ПДР, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.
З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.
Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 березня 2024 року.
Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 , за якою він зобов`язується 21.03.2024 року з 23 год. 00 хв. по 22.03.2024 року до 09 год. 00 хв. не керувати транспортними засобами, оскільки був відсторонений від подальшого керування працівниками поліції.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що суд не надав оцінки обставинам та аргументам викладеним у клопотанні про закриття провадження в справі та доповненнях до нього, оскільки суд першої інстанції розцінив твердження адвоката Вальчук М.М., викладені в клопотанні про закриття провадження в справі, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 притягнення до адміністративної відповідальності. 
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу, згідно із ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”, оскільки відповідно до відеозапису одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.33 ПДР, керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку проїзд без зупинки заборонено, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу.
Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, так як огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою приладу Alcotest-6820 № ARPJ – 0912, а свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке знаходиться в матеріалах справи долучено на прилад Alcotest - 6820 № ARLH – 0143, оскільки згідно до адвокатського запиту та відповіді на нього - огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою приладу Alcotest-6820 № ARPJ – 0912 та відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, його повірка чинна до 12.12.2024 року.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що було порушено безперервність відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, оскільки відеозаписи є електронними документами, оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, які підтверджують наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Крім того, у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Безпідставним є посилання апелянта на відсутність належних доказів щодо підстав зупинки поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_1 , рішення, яке на даний час оскаржують, оскільки ці доводи стосуються іншої справи, а саме адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, тому не спростовують склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні і, у межах даної справи, не мають преюдиційного значення.
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу адвоката Вальчук М.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя