ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2178/24 Справа № 205/6993/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро
       Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Зінченко О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, відносно:
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТЦРК Соборного району, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, 
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , 
адвоката — Зінченка О.В., 
представника потерпілого — ОСОБА_2 ,
потерпілого — ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, ОСОБА_1 провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 13 квітня 2024 року, о 13 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому світлофором перехресті пр. Свободи – вул. Посполита, в м.Дніпро, виконував поворот ліворуч на забороняючий поворот ліворуч сигнал світлофору в його сторону у вигляді вимкненої додаткової секції світлофора зі стрілкою напрямку руху ліворуч, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався прямо у зустрічному напрямку, після чого автомобіль «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , продовжив некерований рух і скоїв наїзд на бордюрне каміння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8.7.3з Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам з матеріальними збитками.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Зунченко О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі.
Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що судом не було в повному обсязі досліджено матеріали справи. 
Вказує, що ОСОБА_1 не заперечував своєї причетності до ДТП, проте суд не дослідив дії іншого учасника ДТП та не надав їм оцінки.
Вважає, що саме дії іншого учасника ДТП були у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. На думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи. 
У суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник Зінченко О.В. підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.
Потерпілий ОСОБА_3 та його представник — адвокат Андрієнко С.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
       Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Хоча ОСОБА_1 в апеляційному суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених місцевим судом. 
       Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №908554 від 15.05.2024 року про адміністративне правопорушення, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, відповідно до якого 13 квітня 2024 року, о 13 годині 25 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому світлофором перехресті пр. Свободи – вул. Посполита, в м.Дніпро, виконував поворот ліворуч на забороняючий поворот ліворуч сигнал світлофору в його сторону у вигляді вимкненої додаткової секції світлофора зі стрілкою напрямку руху ліворуч, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався прямо у зустрічному напрямку, після чого автомобіль «Форд», номерний знак НОМЕР_2 , продовжив некерований рух і скоїв наїзд на бордюрне каміння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8.7.3з Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам з матеріальними збитками;
- рапорт слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.04.2024 року;
- рапорт чергового інспектора РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.04.2024 року;
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.04.2024 року;
- план схему місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зображена ділянка дороги, де відбулося зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування автомобілів;
- фото таблицю з місця дорожньо-транспортної пригоди;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.04.2024 року;
- письмові пояснення ОСОБА_3 від 13.04.2024 року;
- диск з відеозаписом ДТП, який був переглянутий в судовому засіданні та який повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
       Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
       Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Доводи апелянта про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, оскільки виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, а тому працівники поліції неправильно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.
       Відповідно до п. 8.7.3з ПДР вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками). 
       Отже, п. 8.7.3з взагалі забороняє рух напрямку, вказаному стрілкою. 
       Даними відеозапису, наявного у матеріалах справи підтверджується зазначені обставини, а саме те, що автомобіль «Форд», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 виконував поворот ліворуч на забороняючий поворот ліворуч сигнал світлофору в його сторону у вигляді вимкненої додаткової секції світлофора зі стрілкою напрямку руху ліворуч, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Форд», номерний знак НОМЕР_2 . 
       Вказані обставини підтвердив і потерпілий ОСОБА_3 .
       Отже, працівники поліції вірно встановили обставини, а саме те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3 з Правил дорожнього руху та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. 
       Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
       Апеляційний суд враховує те, що п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися ПДР і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.
       З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, водій повинен дотримуватись ПДР і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. 
       Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
       При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       В судовому засіданні апелянтом заявлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи та на розгляд експертів поставити низку питань з цього приводу.         Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши заявлені клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події, внаслідок якої було складено протоколи про адміністративне правопорушення, і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або не винуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Питання, що ставляться апелянтом експерту в заявленому клопотанні взагалі охоплюються апеляційними доводами щодо незгоди з судовим рішенням та межують з вирішенням правових питань щодо винуватості особи, які належить вирішувати тільки суду. Наявний відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, а тому є належним і допустимим. Крім того, стороною захисту не надано жодних даних, які б об`єктивно свідчили про можливі зловживання з цього приводу з боку працівників патрульної поліції або інших осіб.
       Оскільки судом правильно та повно встановлено фактичні обставини справи і необхідність у використанні спеціальних знань відсутня, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цих клопотань.
       Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, чим він порушив вимоги п. 8.7.3з ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.        
       Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу адвоката Зінченка Олексія Васильовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
       Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2024 року, якою провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1  закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя:                                                        О.Ю. Іванченко