Справа № 461/5058/24                        Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/1170/24                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю захисників Кумановського М.В., Гори Р.М. (обох в режимі відеконференції), представника Львівської митниці Зирняова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кумановського М.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 11 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 269022,55 гривень без конфіскації товарів. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 46281,48 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень.
Згідно з постановою суду, 08.03.2024 року о 23 год. 16 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці заїхав транспортний засіб, з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 ), яким переміщувалися автомобілі марки «TESLA MODEL 3», номер кузова НОМЕР_4 , та «VOLKSWAGEN TIGUAN», номер кузова НОМЕР_5 , за митними деклараціями типу ЕЕ №№ 24UA403020003424U4 та 24UA403020003417U7 від 06.03.2024 відповідно. Як підставу для пропуску на митну територію України товару «автомобіль легковий призначений для перевезення людей: марка – «TESLA»; модель - MODEL 3; ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузова) НОМЕР_4 ; номер двигуна не визначено; тип двигуна електричний; ємність електричного акумулятора - 75 кВт.г; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2021; модельний рік виготовлення - 2021; колісна формула - 4x4; загальна кількість місць - 5; призначений для доріг загального користування, для перевезення пасажирів; торговельна марка "TESLA"; виробник - "TESLA INC"; країна виробництва - США (US)» за митною декларацією типу ЕЕ № 24UA403020003424U4 від 06.03.2024 ОСОБА_1 особисто було подано наступні документи: довіреність від 04.03.2024 № 4005,- рахунок-фактуру від 01.02.2024 № 80231203, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (certificate of title for a vehicle) від 19.12.2023 № 2617054575- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) без номера від 06.03.2024.
Відповідно до вказаних документів покупцем та отримувачем автомобіля марки «TESLA MODEL 3», номер кузова НОМЕР_4 , є ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_6 , виданий 05.03.2018 органом № 6110; АДРЕСА_1 ), відправник – Copart (4717 Massaponax Church Rd Bldg 1, Fredericksburg, VA 22408, USA), вартість товару становить 14 128 доларів США, що станом на 08.03.2024 за курсом НБУ становить 538 045,10 гривень.
Автомобіль переміщується ОСОБА_1 відповідно до довіреності від 04.03.2024 № 4005, якою ОСОБА_2 уповноважила його придбати за кордоном на її ім`я автомобілі будь-якої марки, за ціну та за умов на його розсуд, перевезти, транспортувати, перегнати дані автомобілі до місяця її проживання, проводити розмитнення, державну реєстрацію, технічний огляд, переобладнання, заміну номерних вузлів та агрегатів. Довіреність від 04.03.2024 № 4005 посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського районного територіального округу Ільяшовим Олексієм Володимировичем (свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю № 3370; АДРЕСА_2 ).Приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчук Анатолій Миколайович, який здійснює нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , листом від 13.03.2024 № 195/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 № 25437/10) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 № 20-03/20-01/14/7329 повідомив наступне:- нотаріус ОСОБА_3 за вказаною адресою не працює. Даних про знаходження такого нотаріуса в Бердичівському районі немає;- довіреність від 04.03.2024 № 4005 має явні ознаки підробки, складена та оформлена з порушенням законодавства, та відомостей про її складання в реєстрі довіреностей не знайдено.
Приватний нотаріус Ільяшов Олексій Володимирович листом від 12.03.2024 № 01/01-16 (вх. Львівської митниці від 13.03.2024 № 25522/14) на лист Львівської митниці від 11.03.2024 № 20-03/20-01/14/7328 повідомив, що ним, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, не видавалася та не посвідчувалася довіреність № 4005 від ОСОБА_2 . А також те, що особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 йому не відомі. За адресою: АДРЕСА_2 , нотаріальна діяльність ним не здійснюється.
Тобто довіреність від 04.03.2024 № 4005, подана митним органам ОСОБА_1 , є документом без якого неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.
Захисник Кумановський М.В. подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підтримку своїх апеляційних вимог захисник Кумановський М.В. покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги того, що в діях ОСОБА_4 не було умислу на вчинення порушення митних правил шляхом подання підробленої довіреності нотаріуса, мав таку в копії, оскільки в цьому випадку останній був лише перевізником та виготовленнм документів для переміщення через митний кордон на займався, при цьому не був декларантом, подані ним митні декларації є попередніми деклараціями, на підставі яких не сплачуються митні платежі та збори.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , який підтримав подану апеляційну скаргу, представника митного органу, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/5058/24 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів Митним кодексом чи іншими законами України, і за які Митним кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення – передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
При цьому, відповідно до п.43 ч.1 ст.4 Митного кодексу України під посадовими особами підприємств слід розуміти керівників та інших працівників підприємств (резидентів та нерезидентів), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку.
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Отже, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
28.03.2024 року митним органом складено протокол про порушення митних правил №0382/20900/24 відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.483 МК України.
Відповідно до ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
В цій справі судом першої інстанції не перевірено хто саме здійснював декларування товару та за яких обставин, оскільки  ОСОБА_1  не був декларантом, здійснював лише перевезення автомобіля, при цьому не враховано пояснень сторони захисту під час розгляду справи судом першої інтанції в яких сторона захисту зазначала, що документи для пред`явлення митному контролю ОСОБА_1 були передані за межами території України під час отримання автомобіля до перевезення.
Таким чином апеляційним судом досліджено та встановлено відсутність суб`єктивної сторони в діях  ОСОБА_1  – вини у формі умислу, спрямованого на переміщення товарів через митний кордон України шляхом надання підроблених документів, який передбачає диспозиція ч.1 ст. 483 МК України, оскільки як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 , перебуваючи за кордоном не мав об`єктивних можливостей перевірити факт підроблення нотаріальної довіреності, вчинених на його ім`я від ОСОБА_2 , зокрема те, що такі посвідчені уповноваженими на те нотаріусами.
Крім цього, матеріалами справи встановлено, що отримувачем автомобіля є ОСОБА_2 , декларант – ФОП ОСОБА_5 , особа, відповідальна за фінансове врегулювання – Повне товариство «Пентада Транс».
Матеріалами справи про порушення митних правил не доведено, що саме в діях  ОСОБА_1  наявний умисел на порушення митних правил, передбачених митним законодавством України.
Апеляційний суд наголошує, що перевізник підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару та з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії,  що складають об`єктивну сторону такого порушення. При  цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
За відсутності зазначених умов, само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві, що продало товар, переміщений через митний кордон, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МУ України.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що, якщо за вчинення адміністративного правопорушення, передбачена, крім іншого, така санкція, як конфіскація майна, таке інкриміноване діяння має характер кримінального, що, в свою чергу, говорить про необхідність забезпечення і дотримання процедурних гарантій, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь», відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 483 МК України.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з вище наведеного апеляційний суд приходить до обгрунтованого переконання про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно  ОСОБА_1 – закриттю у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Кумановського М.В. задоволити.
Постанову Галицького районного суду м.Львова від 11 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України скасувати, а провадження у справі №461/5058/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 0382/20900/24 від 28.03.2024 року, транспортний засіб - автомобіль легковий призначений для перевезення людей: марка – «TESLA»; модель - MODEL 3; ідентифікаційний номер транспортного засобу (номер кузова)  НОМЕР_4  з відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу – повернути  ОСОБА_1 або уповноваженим представникам після належного митного оформлення або вивезення за межі митної території України.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.