ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року		Справа № 500/7750/23 пров. № А/857/6914/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання - Гладкій С.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, Відділу соціального захисту населення Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (суддя Мандзій О.П., м.Тернопіль, повний текст складено 13 лютого 2024 року), -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - Селищна рада), Відділу соціального захисту населення Селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - ВСЗН) в якому просила:
визнати бездіяльність Селищної ради протиправною та зобов`язати нарахувати і сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до відповідного податкового органу в розмірах визначених законом для застрахованої особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 01.10.2022;
визнати бездіяльність ВСЗН протиправною та зобов`язати нарахувати і сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до відповідного податкового органу в розмірах визначених законом для застрахованої особи ОСОБА_1 за період з 01.10.2022 по 01.07.2023.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Селищної ради щодо ненарахування та несплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за період виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляд на непрофесійній основі, з 01.01.2022 по 31.08.2022. Зобов`язано Селищну раду нарахувати і сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за період виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляд на непрофесійній основі, з 01.01.2022 по 31.08.2022. Визнано протиправною бездіяльність ВСЗН щодо ненарахування та несплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за період виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляд на непрофесійній основі, з 01.09.2022 по 30.06.2023. Зобов`язано ВСЗН  нарахувати і сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 за період виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляд на непрофесійній основі, з 01.09.2022 по 30.06.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржила Селищна рада, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог щодо Селищної ради відмовити повністю.
В апеляційній скарзі вказує, що Селищна рада не є тим органом, який може формувати та подавати відповідний податковий розрахунок для розрахунку єдиного внеску. Зазначає, що Селищною радою позивачу здійснено нарахування та виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 01.01.2021 по 31.05.2022, а не по 31.08.2022, як вказано у рішенні суду.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Селищна рада подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що станом на час виникнення спірних відносин, виконавчим органам сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад, надано можливість сформувати та надати інформацію за Д2 до Податкового розрахунку, в тому числі за попередні періоди.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В іншій частині - щодо позовних вимог, що спрямовані до ВСЗН, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі №500/3612/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2023 року, визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населенні Тернопільської районної державної адміністрації (далі - УСЗН, РДА відповідно) щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 17.11.2020 по 31.12.2020; зобов`язано УСЗН виплатити ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 17.11.2020 по 31.12.2020; визнано протиправною бездіяльність Селищної ради щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 01.01.2021 по 31.05.2022; зобов`язано Селищну раду виплатити ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги за догляд на непрофесійній основі за період з 01.01.2021 по 31.05.2022.
Рішенням Селищної ради від 20.06.2022 позивачу призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, з 13.06.2022 по 30.06.2022 - 2481 грн, з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 2600 грн та з 01.12.2022 по 12.06.2023 - 2684 грн.
Рішенням ВСЗН від 22.06.2023 №202 позивачу призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, з 01.06.2023 по 31.05.2024 - 2384,55 грн.
Відповідно до  індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) від 03.11.2023 за 2022 рік та з січня по червень 2023 року відповідачами не сплачено до бюджету єдиний внесок.
18.07.2023 позивач звернулася до Селищної ради із клопотанням про сплату до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2022 по 01.07.2023.
Згідно листа ВСЗН від 31.08.2023 №223 дані ОСОБА_1 для нарахування стажу буде проведено у III кварталі 2023 року. При цьому сплата єдиного внеску згідно роз`яснення Міністерством соціальної політики України має здійснюватися в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України.
Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI). 
За визначеннями у пункті 3, 10 частини першої статті 1 вказаного Закону, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, а страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб, зокрема, одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Пунктами 1, 4 частини другої статті 6 вказаного Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Статтею 7 Закону № 2464-VI визначено базу нарахування єдиного внеску. За приписами частини п`ятої вказаної статті Закону, єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.
Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина друга статті 9 Закону № 2464-VI). 
Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина четверта статті 9 Закону № 2464-VI).
Відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.
Згідно з частиною першою та другої статті 20 Закону №2464-VI  реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.
Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Пунктом 9 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
Разом з тим, пунктом 2 статті 14 Закону № 1058-IV визначено, що страхувальниками відповідно до цього закону є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно з пунктом 3 частини першої  статті 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.
Разом з тим, з індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5), сформованих станом на 03.11.2023 видно, що за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 відповідачами не сплачено єдиний внесок.
Відповідно до  відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВСЗН створений 22.08.2022.
Згідно виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 , компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляд на непрофесійній основі, виплачено їй Селищною радою з 01.06.2022 по 31.08.2022 та ВСЗН з 01.09.2022 по 30.06.2023.
Зокрема, на рахунок ОСОБА_1 15.09.2022 Селищною радою виплачено компенсацію в розмірі 7681 грн, призначену рішенням Селищної ради від 20.06.2022 (за червень 2022 року - 2481 грн, за липень 2022 року - 2600 грн, за серпень 2022 року - 2600 грн). 
До того ж, як видно із банківських виписок ВСЗН позивачу 19.12.2022, 18.11.2022, 17.10.2022, 20.06.2023, 26.05.2023, 26.04.2023, 23.03.2023, 14.02.2023, 02.01.2023 виплачено компенсацію  за надання послуг з догляду на непрофесійній основі кожного із перелічених періодів у сумі 2600 грн, 2684 відповідно.
Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачений «Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 178 (далі - Порядок №178).
Підпунктом 2 пункту 4 Порядку №178 передбачено, що обчислення єдиного внеску провадиться такими платниками єдиного внеску (далі - платники): структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад - за осіб, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 1 цього Порядку (підпункт 3 пункту 1 Порядку №178 - одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідності, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або особою похилого віку, яка згідно з висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства).
Крім того, згідно підпункту 1 пункту 8 Порядку №178 щороку, під час формування бюджетних запитів, передбачаються кошти для сплати єдиного внеску: 1) за осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, - Пенсійним фондом України;
«Порядком заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» затвердженому наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 № 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 15.12.2020 № 773) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556; Порядок №4) визначено порядок заповнення і подання до органів ДПС (далі - податкові органи) податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) платниками єдиного внеску, визначеними пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та пункту 4 частини другої статті 6 Закону.
За приписами пункту 2 розділу IV вказаного Порядку №4 Додаток 2 до Розрахунку «Відомості про осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або у разі народження дитини, усиновленні дитини, та осіб із числа непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства, та нарахування сум єдиного внеску за патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства» (далі - Д2).
Д2, із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів № 189 від 04.07.2022, формується та подається районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад, у якому щокварталу відображаються відомості в розрізі місяців звітного кварталу і щодо кожної застрахованої особи:
рядок 01 - необхідний тип Розрахунку;
рядок 011 «Звітний» - якщо Д2 подається в складі Розрахунку з типом «Звітний» (пункту 1  розділу III цього Порядку);
рядок 012 «Звітний новий» - якщо Д2 подається в складі Розрахунку з типом «Звітний новий». Містить виключно коригування даних відповідно до передбаченого для цього додатка порядку коригування рядків (пункт 6 розділу V цього Порядку);
рядок 013 - «Уточнюючий» - якщо Д2 подається в складі Розрахунку з типом «Уточнюючий». Містить виключно коригування даних відповідно до передбаченого для цього додатка порядку коригування рядків (пункт 6 розділу V цього Порядку);
рядок 02 - вказуються арабськими цифрами:
звітний (податковий) період (календарний рік), за який подається Розрахунок:
квартал, за який формується Розрахунок (цифрове значення від 1 до 4);
номер місяця у звітному кварталі (цифрове значення від 1 до 3);
рядок 03 - повне найменування платника єдиного внеску;
рядок 031 - код за ЄДРПОУ платника єдиного внеску;
рядок 032 - код за ЄДРПОУ ліквідованого платника єдиного внеску у разі подання правонаступником Розрахунку з типом «Уточнюючий» за деякі категорії застрахованих осіб, який ліквідований.
Додаток складається із двох частин, а саме загальна частина про нараховані суми єдиного внеску в розрізі категорій застрахованих осіб та частина, яка містить відомості про застрахованих осіб.
Обчислення страхових внесків за зазначених осіб провадиться на підставі бухгалтерських та інших документів, які підтверджують нарахування (обчислення) допомоги, грошового забезпечення або компенсації.
Як уже вказано вище,  Рішенням суду зобов`язано Селищну раду виплатити ОСОБА_1 компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги за догляд на непрофесійній основі за період з 01.01.2021 по 31.05.2022.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що Селищна рада виплатила спірну компенсацію позивачу за Рішенням суду. Вказане апелянтом не заперечується. Однак скаржник, з огляду на приписи Порядку №4 вказує, що він не є суб`єктом, який формує та подає до ДПС податковий розрахунок сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) платниками єдиного внеску, визначеними пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Апеляційний суд, з огляду на наведені правові норми погоджується з тим, що вказаний податковий розрахунок має складатися та подаватися виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад. Таким органом є ВСЗН.
Згідно статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон (далі - Закон №280/97-ВР) виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Водночас, у період з 01.01.2021 по 31.05.2022 Селищна рада, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI виступає платником єдиного внеску (страхувальником) відносно позивача, як орган, що виплачував компенсацію непрацюючій працездатній особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.
ВСЗН створений в структурі Селищної ради 22.08.2022.
Апеляційний суд вважає неприйнятними доводи скаржника про те, що оскільки згідно Порядку №4, Селищна рада не є суб`єктом подання та формування податкового розрахунку про суми нарахованого єдиного внеску, тому відсутні підстави для нарахування і виплати такого єдиного внеску за спірний період. На думку апеляційного суду, вказаний податковий розрахунок на користь позивача за спірний період з 01.01.2021 по 31.08.2022 може бути поданий ВСЗН на підставі бухгалтерських документів за якими позивачу була виплачена компенсація. За таких обставин гарантоване право позивача не може бути порушено лише через те, що Селищна рада не уповноважена подавати податкову звітність про суми єдиного внеску. Водночас сам апелянт не вказав в який спосіб на суму виплаченої компенсації позивачу має бути нарахований єдиний внесок. 
Відносно того, що за Рішенням суду позивачу виплачена компенсація по 31.05.2022, а судом першої інстанції задоволено позовні вимоги по 31.08.2022, то слід вказати, що з матеріалів справи видно, що Селищною радою включно по 31.08.2022 в добровільному порядку після Рішення суду нараховувалась та виплачувалась відповідна компенсація, однак без нарахування єдиного внеску, що є підставою для задоволення позову по вказаний часовий період (31.08.2022).
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.