УХВАЛА

15 липня 2024 року 
м. Київ 

справа № 320/13978/23
адміністративне провадження № К/990/24530/24  
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року
у справі №320/13978/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа: Головне управління Державної Казначейської служби України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області, в якому просив:             
- визнати протиправними дії щодо ненарахування та виплати судді Києво - Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 11.01.2019 по 13.08.2020 (включно);
- зобов`язати здійснити нарахування та виплату судді Києво - Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 11.01.2019 по 13.08.2020 (включно) в розмірі 1 513 795,97 грн;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та виплатити суддівської винагороди за один місяць.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області щодо ненарахування та виплати судді Києво - Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 11.01.2019 по 13.08.2020 (включно).
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області (код ЄДРПОУ 26268119) здійснити нарахування та виплату судді Києво - Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суддівської винагороди за період з 11.01.2019 по 13.08.2020 (включно) в розмірі 1 513 795 (один мільйон п`ятсот тринадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 97 коп., з якої підлягають відрахуванню податкові платежі та обов`язкові внески.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та сплати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суддівської винагороди за один місяць.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона  не містить посилань на конкретний підпункт   частини 4  статті 328 КАС України  як на підставу касаційного оскарження та належних обґрунтувань такого посилання. 
Посилання скаржника у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №822/1832/16, від 24.10.2018 року у справі №820/5932/16, від 19.06.2019 року у справі №2а-1648/00 (2-а/215/15/16), від 01.08.2019 року у справі № 820/1446/17, а також зазначення, що  судами попередніх інстанцій не взято до уваги висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19) щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України) не може вважатись належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження без посилання на конкретний підпункт частини 4 статті 328 КАС України.
Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди відповідача із оскаржуваними рішеннями судів попередніх інстанції та посиланням на нормативно-правові акти, що свідчить про формальний підхід скаржника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини 4 статті 328 КАС України.
З урахуванням змін до  КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,
Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №320/13978/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа: Головне управління Державної Казначейської служби України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                             В. Е. Мацедонська