П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/7056/24	

Головуючий в І інстанції: Катаєва Е.В.
                                                                                          Дата та місце ухвалення рішення: 31.05.2024 р. м. Одеса

         П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                  суддя-доповідач – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Градовського Ю.М.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2027 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просила:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в повному обсязі за лютий 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за лютий місяць 2022 року з розрахунку 30 000 щомісячно з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 24.02.2022 року по день фактичної виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн. за лютий 2022 року.    
Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за лютий 2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 грн., з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що норми Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» спрямовані на забезпечення додаткових гарантій соціального захисту визначеного особового складу саме на період дії правового режим воєнного стану, який запроваджений в Україні з 24 лютого 2022 року. Апелянт вказує, що застосування норм Постанови №168 до правовідносин, які мали місце у лютому 2022 року, але до моменту введення воєнного стану, не передбачено.
Оскільки, за лютий 2022 року ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду у розмірі 30   000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання обов`язків військової служби, а саме за 5 діб за період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року у розмірі 5357,14 грн., скаржник вважає, що в повному обсязі здійснив нарахування та виплату позивачці додаткової винагороди за лютий 2022 року в розмірі 30 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання обов`язків військової служби.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Позивачка своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалася. 
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 17.03.2017 року проходила службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого юрисконсульта групи правового (юридичного) забезпечення.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) від 13.01.2024 року №25-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за п.п. «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
03.02.2024 року наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) №75 ОСОБА_1 виключено    зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Відповідно до особової картки на грошове забезпечення за 2022 рік на підставі наказу « 128-ос від 11.03.2022 року позивачці за лютий 2022 року виплачено додаткову винагороду на виконання Постанови №168 у розмірі 5357,14 грн.
05.02.2024 року позивачка звернулась до відповідача з заявою, у якій просила здійснити виплату додаткової винагороди за лютий 2022 року у повному розмірі 30   000 грн.
За результатом розгляду заяви, листом №02.5/М-95/158 від 28.02.2024 року відповідач повідомив про відсутність підстав для застосування положень Постанови №168 до моменту введення воєнного стану, тобто у період з 01.02.2022 по 23.02.2022 року.
Не погодившись із діями відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової допомоги у повному розмірі 30   000 грн. за лютий 2022 року, позивачка звернулась до суду з позовною заявою.  
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та частково задовольняючи позов, зазначив, що пункт перший постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 28.02.2022 року – чинній на час спірних правовідносин) не містить будь-яких застережень щодо пропорційності виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. Суд першої інстанції вказав, що пропорційність при виплаті військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. почала застосовуватись лише з липня 2022 року, у зв`язку з набранням 19.07.2022 року чинності постанови №793 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 28.02.20222 року №168», якою визначено в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивачки наявне право на виплату, впровадженої постановою КМУ №168 у первісній редакції, додаткової винагороди у повному розмірі 30000 грн. за лютий 2022 року.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів до часу проведення остаточного розрахунку, суд першої інстанції вказав, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. 
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч.2 ст.1-2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 4 ст.9 Закону України №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2, п.3 постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
28.02.2022 року на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), якою пунктом 1 (у редакції станом на 28.02.2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Таким чином, Постановою № 168 на період дії воєнного стану встановлено, зокрема, що військовослужбовці Державної прикордонної служби, мають право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 року, № 350 від 22.03.2022 року, № 400 від 01.04.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 793 від 07.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року, № 1146 від 08.10.2022 року, № 43 від 20.01.2023 року, № 836 від 09.08.2023 року, № 1001 від 15.09.2023 року, № 1162 від 07.11.2023 року, № 103 від 30.01.2024 року до Постанови № 168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.
Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Постанова № 793) до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».
Згідно з пунктом 2 Постанови №793 вказана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Верховний суд у постанові від 29.02.2024 року по справі 320/2090/23 щодо зазначення в вищезазначених Постановах  про те, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24.02.2022 року вказав про неможливість надання Постанові №168 зворотної дії в часі, тобто застосування з дня набрання чинності Постановою №168, а тому такий підзаконний нормативно-правовий акт врегульовував відповідні правовідносини з моменту його чинності.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, враховуючи, що Постанова №793 опублікована в офіційному виданні 19.07.2023 року, відповідно набрала чинності та застосовується з 19.07.2023 року.
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що з 24.02.2022 року до 19.07.2022 року виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. здійснювалась щомісячно, а з 19.07.2022 року (набрання чинності Постанови №793) – у розмірі 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
Колегія суддів зазначає, що спірним питанням в даній справі є не нарахування та невиплати позивачці додаткової грошової винагороди в повному обсязі у розмірі 30 000 грн. щомісячно, передбаченої Постановою №168 (у редакції від 28.02.2022 року) за лютий 2022 року.
Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 року по справі №260/3564/22, який підтриманий постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року, дійшов наступних висновків:
«Зміст внесених Постановою №793 змін до Постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30  000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30  000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, оскільки за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.».
Як зазначалось вище, ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень, визначеної Постановою № 168 (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) на період дії воєнного стану за лютий 2022 року, тобто у розмірі 30 000 грн. щомісячно.
Разом з тим, за лютий 2022 року ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода у сумі 5357,14 грн., що не заперечується сторонами по справі.
Вказана сума розрахована за 5 днів служби (з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року) та обчислена шляхом множення на 1071,42 грн. (30000 грн./28 календарних днів) за кожний день служби.
На підставі наведеного, з урахуванням висновків Верховного суду, беручи до уваги, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 спрямовані на забезпечення додаткових гарантій соціального захисту визначеного особового складу саме на період дії правового режиму воєнного стану, який запроваджений в Україні з 24 лютого 2022 року, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в повному обсязі здійснив нарахування та виплату позивачці додаткової винагороди за лютий 2022 року у розмірі 30 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання обов`язків військової служби (за фактично відпрацьований час, 5 днів), оскільки, застосування норм Постанови №168 до правовідносин, які мали місце у лютому 2022 року, але до моменту введення воєнного стану, не передбачено.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що при вирішенні справи суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для виплати ОСОБА_1 за лютий 2022 року додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30 000 грн., з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду та прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )  – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 –  скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.09.2024 р.

Суддя – доповідач:                                                                                  Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                       Ю.М. Градовський

       Суддя:                                                                                                        І.О. Турецька