ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1993/24 Справа № 242/6347/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

Головуючого судді Тимченко О.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
за участю секретаря судового засідання Бортник В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 242/6347/21 за позовом Покровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Селидівської міської ради Донецької області, повноваження якої на даний час виконує Селидівська міська військова адміністрація у Покровському районі Донецької області, ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Климова Оксана Володимирівна, про визнання незаконним рішення Селидівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року ( ОСОБА_3 ), повний текст рішення складено 15 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В грудні 2021 року Покровська окружна прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельним ділянками на території Селидівської міської ради було встановлено, що на засіданні дванадцятої чергової сесії Селидівської міської ради VIII скликання 20.09.2021 р. було прийнято рішення № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ». Розглянувши заяву ОСОБА_1 Селидівська міська рада своїм рішенням: затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками за адресою: АДРЕСА_1 ; затвердила акт комісії по визначенню ціни продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 15.09.2021 р.; затвердила ціну продажу земельної ділянки, яка становить 174022,16 грн. (в перерахунку на один квадратний метр площі земельної ділянки становить 259,73 грн.); вирішила продати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0670 га з кадастровим № 1413800000:03:004:0310, під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Селидівської міської ради (код КВЦП 03.07). Також, вказаним рішенням передбачено, що ОСОБА_1 повинна з дати прийняття рішення про продаж у місячний термін: сплатити зазначену вартість земельної ділянки у сумі 174022, 16 грн.; нотаріально укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки з Селидівською міською радою; здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку згідно з чинним законодавством. У подальшому, 30.09.2021 р. Селидівською міською радою в особі т.з.п. міського голови ОСОБА_4 з ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, який було посвідчено приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Климовою О.В., зареєстровано у реєстрі за № 1004. 30.09.2021 р. було також зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (запис про право власності № 44248186). Відповідно до Генерального плану м.Селидове, затвердженого рішенням Селидівської міської ради № 7/31-972 від 25.04.2018 р., спірна земельна ділянка № 1413800000:03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_1 , розташована в Парку відпочинку м. Селидове. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також технічної документації із землеустрою (схеми розташування) вказана земельна ділянка площею 0,0670 га, в тому числі: 0,0095 га – під капітальною одноповерховою забудовою; 0,0073 га – під зеленими насадженнями; 0,0502 га – під проїздами/проходами та площадками, відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, цільове призначення – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На спірній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості – торгівельний павільйон закусочної злітнім майданчиком та ганками, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2019 р. Законом передбачено заборону продажу землі, що відноситься до земель загального користування, зокрема – парків, у приватну власність. Таким чином, зазначена земельна ділянка знаходиться у загальному користуванні – у міському парку відпочинку, в тому числі, під проїздами/проходами, та не може передаватися у приватну власність, у зв`язку з чим Селидівська міська рада в порушення вимог ч.4 ст.83 ЗК України прийняла рішення № 8/12-367 від 20.09.2021 р., яке суперечить актам цивільного законодавства і порушує інтереси держави, а тому є незаконним і підлягає скасуванню. З огляду на те, що рішення щодо продажу ОСОБА_1 земельної ділянки є незаконним і воно слугувало підставою для подальшого укладання договору купівлі-продажу та здійснення державної реєстрації права власності, то договір підлягає визнанню недійсним, а запис про державну реєстрацію права власності – скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню.

Просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Селидівської міської ради № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1  по АДРЕСА_1 », визнати недійсним договір купівлі-продажу, скасувати державну реєстрацію права власності, а земельну ділянку, повернути.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року позов Покровської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах – Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Селидівської міської ради Донецької області, повноваження якої на даний час виконує Селидівська міська військова адміністрація у Покровському районі Донецької області, ОСОБА_1 , третя особа – приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Климова Оксана Володимирівна, про визнання незаконним рішення Селидівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку – задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення Селидівської міської ради № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ». Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0670 га з кадастровим № 1413800000:03:004:0310, укладений 30.09.2021 р. між Селидівською міською радою та ОСОБА_1 , реєстраційний № 1004. Скасовано запис про проведену державну реєстрацію за № 44248186 від 30.09.2021 р. Приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клімової Оксани Володимирівни щодо права власності громадянки ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості – земельну ділянку з кадастровим номером 1413800000:03:004:0310, площею 0,0670 га, шляхом внесення запису про припинення права власності за ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Селидівській міській раді земельну ділянку площею 0,0670 га, з кадастровим номером 1413800000:03:004:0310, по АДРЕСА_1 . 

Додатковим рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2023 року стягнуто з Селидівської міської ради, повноваження якої повноваження якої на даний час виконує Селидівська міська військова адміністрація у Покровському районі Донецької області, судовий збір на користь Донецької обласної прокуратури в розмірі 3150 гривен 00 копійок . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь Донецької обласної прокуратури в розмірі 3150 гривен 00 копійок.

Судове рішення мотивоване тим, що зміст рішення Селидівської міської ради від 20.09.2021 року № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 » суперечить актам цивільного законодавства , а тому є незаконним, а оскільки воно слугувало підставою для подальшого укладання договору купівлі-продажу та здійснення державної реєстрації права власності, то договір підлягає визнанню недійсним, запис про державну реєстрацію права власності – скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Покровської окружної прокуратури у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що землі з яких було виділено спірну земельну ділянку не були та по теперішній час не є сформованими відповідно до положень земельного законодавства та їм не присвоєно кадастровий номер, не визначено межі, не віднесені до певної категорії земель і відповідно не розроблено технічну документацію, з якої би вбачалось, що саме ці землі є «парком». Крім того, посилання прокуратури на генеральний план, як на доказ того, що спірну земельну ділянку було виділено та продано за рахунок земель «парку» є необґрунтованим, оскільки, генеральним планом лише висловлено намір створення парку, а не фактичне його створення, що підтверджується відсутністю сформованої відповідно до положень земельного законодавства, не розроблено технічну документацію, з якої би вбачалось, що саме ці землі є парком. 

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

На адресу Дніпровського апеляційного суду від Покровської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргуОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Представник Покровської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 

Представник Селидівської міської рада Донецької області, повноваження якої на даний час виконує Селидівська міська військова адміністрація у Покровському районі Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. 

Третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Климова Оксана Володимирівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20 вересня 2021 року Селидівською міською радою було прийнято рішення № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ».

Даним рішенням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками за адресою: АДРЕСА_1 ; затверджено акт комісії по визначенню ціни продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 15.09.2021 р.; затверджено ціну продажу земельної ділянки, яка становить 174022,16 грн. (в перерахунку на один квадратний метр площі земельної ділянки становить 259,73 грн.); вирішено продати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0670 га з кадастровим № 1413800000:03:004:0310, під розміщення та обслуговування торгівельного павільйону закусочної з літнім майданчиком та ганками по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Селидівської міської ради (код КВЦП 03.07).

30 вересня 2021 року Селидівською міською радою в особі т.з.п. міського голови ОСОБА_4 з ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, який було посвідчено приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Климовою О.В., зареєстровано у реєстрі за № 1004. 30.09.2021 р. було також зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку (запис про право власності № 44248186).

Згідно інформації, наданої на адвокатський запит, від 04.10.2023 р. технічна документація на земельну ділянку (де розташовано зелені насадження загального користування по АДРЕСА_1 ), з якої було виділено в натурі земельну ділянку площею 0,0670 га з кадастровим номером 1413800000:03:004:0310, на час прийняття рішення Селидівською міською радою від 20.09.2021 р. № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 » не булла розроблена, у зв`язку з чим її межі н визначені та не затверджені, а отже, й відсутній кадасровий номер такої ділянки.

Відповідно до Генерального плану м. Селидове, затвердженого рішенням Селидівської міської ради № 7/31-972 від 25.04.2018 р., спірна земельна ділянка № 1413800000:03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_1 , розташована в Парку відпочинку м.Селидове.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також технічної документації із землеустрою (схеми розташування) вказана земельна ділянка площею 0,0670 га, в тому числі: 0,0095 га – під капітальною одноповерховою забудовою; 0,0073 га – під зеленими насадженнями; 0,0502 га – під проїздами/проходами та площадками, відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, цільове призначення – для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

На спірній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості – торгівельний павільйон закусочної злітнім майданчиком та ганками, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.2019 р.

Зазначена земельна ділянка знаходиться у загальному користуванні – у міському парку відпочинку, в тому числі, під проїздами/проходами, та не може передаватися у приватну власність, відповідно до вимог п.а ч.4 ст.83 ЗК України.

Таким чином, земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста. З огляду на те, що порушення інтересів територіальної громади відбулося внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування незаконного рішення, прокурор звернувся до суду як самостійний позивач в інтересах держави, що виражаються в інтересах частини Українського народу - членів територіальної громади, яка є власником земельної ділянки. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що зміст рішення Селидівської міської ради від 20.09.2021 року № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 » суперечить актам цивільного законодавства, а тому є незаконним, а оскільки воно слугувало підставою для подальшого укладання договору купівлі-продажу та здійснення державної реєстрації права власності, то договір підлягає визнанню недійсним, запис про державну реєстрацію права власності – скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план територій визначає функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно із будівельними нормами і правилами.

Згідно із статтею 39 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до частини третьої статті 71 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (стаття 83 ЗК України).

Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України (далі – ЗК України) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина статті 21 ЦК України).

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Прокурор як позивач заявив вимоги про визнання незаконним рішення Селидівської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Таке відновлення може відбутися і у цій справі за заявленої вимоги про повернення територіальній громаді спірної земельної ділянки.

Повернення територіальній громаді спірної земельної ділянки переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірної земельної ділянки.

Таким чином, у втручанні держави у право мирного володіння ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою у межах міського парку відпочинку є легітимна мета контролю за використанням цієї ділянки за цільовим призначенням згідно із загальними інтересами.

Користування приватною особою земельною ділянкою всупереч чинному законодавству може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і конституційними правами всіх інших осіб на безпечне довкілля, непогіршення екологічної ситуації тощо. У цій справі з огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини справи суд вважає, що немає невідповідності заходу втручання держави у право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання у це право, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Суспільний інтерес у поверненні спірної земельної ділянки територіальній громаді спрямований на задоволення соціальних потреб: у відновленні законності, становища, яке існувало до порушення права комунальної власності на цю ділянку; у недопущенні зміни цільового призначення земель.

Відповідно до Генерального плану м. Селидове, затвердженого рішенням Селидівської міської ради №7/31-972 від 25.04.2018, спірна земельна ділянка №1413800000:03:004:0310 площею 0,0670 га в АДРЕСА_1 , розташована в Парку відпочинку м. Селидове.

В силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , проявивши розумну обачність, могла і повинна була знати про те, що ця ділянка розташована на території міського парк відпочинку, інформація про який є загальновідомою. Вона могла ознайомитись зі змістом земельного законодавства, норми якого є доступними, чіткими та передбачуваними, а також за необхідності могла отримати відповідну правову допомогу перед вчиненням договору купівлі-продажу. Відтак, остання могла і повинна була розуміти, що спірна ділянка належить до земель комунальної власності - землі загального користування населених пунктів, які не можуть передаватись у приватну власність, в силу імперативних вимог законодавства України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що зміст рішення Селидівської міської ради від 20.09.2021 р. № 8/12-367 «Про продаж земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 » суперечить актам цивільного законодавства, а тому є незаконним.

З огляду на те, що рішення щодо продажу ОСОБА_1 земельної ділянки є незаконним, оскільки воно слугувало підставою для подальшого укладання договору купівлі-продажу та здійснення державної реєстрації права власності, то договір підлягає визнанню недійсним, запис про державну реєстрацію права власності – скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі протии Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 15 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.О.Тимченко

Судді:                                                                 Я.М.Бондар

                                                                       В.П.Зубакова

Повне судове рішення складено 23 липня 2024року.

Головуючий:                                                        О.О.Тимченко