ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року	Львів	Справа № 140/19606/23 пров. № А/857/5060/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року (ухвалене головуючим-суддею Денисюком Р.С. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                      в с т а н о в и в :

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Фудлайф Плюс” (далі - ТзОВ “Фудлайф Плюс”, Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС №8453526/44359373 від 20.03.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної (далі - ПН) №22 від 06.02.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН, Реєтр) та зобов`язати ДПС України зареєструвати її в ЄРПН.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 позовні вимоги були задоволені повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити Товариству у задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач не надав усіх документів, перелік яких було наведено у повідомленні про надання додаткових пояснень. Вказує, що на момент подання повідомлення №2 від 07.03.2023 у позивача були наявні платіжні інструкції, а саме від 15.02.2023 по 06.03.2023, які не були подані до комісії регіонального рівня, однак подані до суду. Отже, надані позивачем письмові пояснення та копії документів, що передбачені наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019 були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН в Реєстрі. Також наголошує на дискреційних повноваженнях та виключної компетенції ДПС України у питаннях реєстрації ПН в Реєстрі.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що 23.11.2021 ТзОВ “Фудлайф Плюс” (постачальник) було укладено договір поставки №133 (далі - Договір) з ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат” (покупець), згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити у зумовлені договором строки м`ясну сировину, м`ясо та субпродукти охолоджені та заморожені, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами цього договору. Вид, асортимент, ціна за одиницю товару, кількість, загальна вартість товару – зазначаються у видатковій накладній на кожну партію товару. Загальна ціна складається з суми вартості товару, що поставляється згідно з видатковими накладними протягом всього строку його дії (п.1.1-1.3 Договору).
Оплата здійснюється покупцем безготівковим розрахунком у національній валюті України шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на наступних умовах: з відстрочкою платежу 10 банківських днів з дати отримання товару – дати підписання накладних та за умови проведення реєстрації постачальником податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних на відповідні партії товару в ЄРПН (п.3.1 Договору)
Поставка товару здійснюється згідно правил Інкотермс-2010 на умовах DDP. Пункт поставки товару – Україна, м. Житомир, вул. Параджанова, 127 чи в іншому порядку письмово погодженому сторонами в замовленні або додаткових угодах (п. 4.1 договору).
На виконання умов Договору позивачем було поставлено для ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат” товар – сало свійських свиней бокове морожене, обвалене, представлене у вигляді обрізів, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервоване, в поліблоках, вагою 20460 кг відповідно до видаткової накладної № 02/0000020 від 06.02.2023 на загальну суму 1514121,84 грн, в тому числі ПДВ – 252353,64 грн, товарно-транспортної накладної №0122 від 06.02.2023.
Оплата за товар була проведена ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат” частинами 08.02.2023 в сумі 50000,00 грн, 13.02.2023 в сумі 50000,00 грн, 15.02.2023 в сумі 100000,00 грн, 17.02.2023 в сумі 150000,00 грн, 20.02.2023 в сумі 100000,00 грн, 23.03.2023 в сумі 50000,00 грн, 24.02.2023 в сумі 50000,00 грн, 27.02.2023 в сумі 50000,00 грн, 28.02.2023 в сумі 50000,00 грн, 01.03.2023 в сумі 150000,00 грн, 02.03.2023 в сумі 100000,00 грн, 06.03.2023 в сумі 250000,00 грн, 07.03.2023 в сумі 250000,00 грн, 08.03.2023 в сумі 100000,00 грн, 05.03.2023 в сумі 250000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №2013 від 09.02.2023, №2197 від 13.02.2023, №2419 від 15.05.2023, №2491 від 17.02.2023, №2528 від 20.02.2023, №34196 від 23.02.2023, №34264 від 24.02.2023, №34294 від 27.02.2023, №34311 від 28.02.2023, №34341 від 01.03.2023, №34475 від 02.03.2023, №34637 від 06.03.2023, №34747 від 07.03.2023, №34843 від 08.03.2023, №34637 від 05.03.2023.
За операцією з поставки товару ТзОВ “Фудлайф Плюс” було сформовано ПН №22 від 06.02.2023 на суму 1514121,84 грн, в тому числі ПДВ – 252353,64 грн та засобами електронного зв`язку її було подано для реєстрації в ЄРПН.
Однак, відповідно до квитанції від 28.02.2023, реєстрація спірної ПН була зупинена на підставі п.201.16 ст,201 ПK України, у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару/послуги 0209 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу йoгo пocтaчaння, що вiдпoвiдaє пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання вимог зазначених в квитанції, позивачем на адресу контролюючого органу надсилалося пояснення та копії первинних документів щодо спірної ПН, реєстрацію якої зупинено №2 від 07.03.2023 з кількістю додатків 17. У поясненні позивачем вказано, що ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат” є постійним покупцем ТзОВ “Фудлайф Плюс”, бере багато товару та має відстрочку платежу.
За результатом аналізу поданого платником податку пакету документів, Комісією ГУ ДПС було направлено на адресу суб`єкта господарювання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН №8405537/44359373 від 10.03.2023, відповідно до якого, у зв`язку з необхідністю надання додаткових пояснень та/або документів для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН в Реєстрі суб`єкту господарювання було запропоновано надати додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, а саме: копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника; первинних документів щодо постачання, придбання, товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи у тому числі, рахунків-фактури, інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Позначені документи, які не надано – первинні документи щодо транспортування продукції, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У графі «додаткова інформація» зазначено, що відсутні розрахункові документи, що підтверджують факт повної оплати; довіреності, документи з перевізником.
Разом з тим, даним повідомленням проінформовано платника, що у разі неподання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим пункту 9 цього Порядку
Однак за результатами розгляду вищевказаних пояснень та документів, комісією ГУ ДПС  було прийнято рішення №8453526/44359373 від 20.03.2023, яким відмовлено в реєстрації спірної ПН, підставою чого слугувало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Вказане рішення Комісії ГУ ДПС позивач оскаржив в адміністративному порядку до ДПС України та до скарги додав : видаткову накладну №02/0000020 від 06.02.2023 та ТТН №0122 від 06.02.2023 про відправку товару для ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат”; договір поставки №133 від 23.11.2021; платіжні інструкції у кількості 15 шт, на загальну суму 1750000 грн про оплату товару від ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат”; вантажно-митну декларацію на імпорт товару, що поставлявся для ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат”; рахунок-фактуру від 09.12.2022 від нерезидента Company POL-EXPORT; сертифікат якості від 09.12.2022; міжнародну ТТН від 11.12.2022; ветеринарний сертифікат від 09.12.2022; ветеринарний сертифікат на м`ясо свинини, призначене для імпорту в Україну від 13.12.2022; контракт  №29882021 від 29.09.2021 із додатковою угодою до контракту №1; платіжну інструкцію в іноземній валюті М388 від 07.11.2022; договір-доручення ПП “Респект Брок” №23 від 04.01.2022; договір суборенди нежитлового приміщення ПМП “Вінтер” №20 від 01.10.2022; договір-доручення на декларування товарів ФОП ОСОБА_1 №34/2022 від 21.09.2022 з додатками; договір суборенди нежитлового приміщення ТзОВ “Машпромпроект” від 01.02.2022; договір про надання послуг №55 від 02.01.2023 із специфікацією №1; оборотно-сальдову відомість по операціях із ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат”; договір-заявку на перевезення, рахунок-фактуру, акт надання послуг та платіжну інструкцію про оплату послуг перевезення; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022 року.
Проте, рішенням ДПС України №33690/44359373/2 від 10.04.2023 скаргу було залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН в ЄРПН – без змін.
Вважаючи оспорюване рішення протиправним, Товариство звернулося до адміністративного суду з вимогою про його скасування та зобов`язання вчинити дії по реєстрації спірної ПН.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів на підтвердження здійснення господарських операцій, наданих відповідачам разом зі скаргою на рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН так і суду, а також враховуючи, що їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію ПН не спростована відповідачем, комісія ГУ ДПС не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації ПН.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України).
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 і Порядок №1165, який набрав чинності з 01.02.2020, передбачають різні механізми зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступний припис : “Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку”.
Системний аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що на відміну від Порядку №117, положення Порядку №1165 встановлюють можливість платника податку оскаржити рішення про його відповідність/невідповідність критеріям ризиковості, у тому числі у судовому порядку.
Відповідно до п.5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути : договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Колегія суддів звертає увагу на те, що критерії ризиковості платника ПДВ викладено у Додатку 1 до Порядку №1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема : 
“8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування”.
Тобто, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника ПДВ.
Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником ПН/РК, за наслідками чого здійснюється її моніторинг.
При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг поданої для реєстрації ПН/РК.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації ПН/РК та моніторингу платника податку і ПН/РК, що направлена для реєстрації.
При цьому, моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Колегія суддів зазначає, що реєстрація спірної ПН в ЄРПН була зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 0209 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу йoгo пocтaчaння, що вiдпoвiдaє пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 
Підставою для прийняття оспорюваного рішення слугувало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
При цьому, позивач скерував контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та копії документів з кількістю додатків 17. 
У своєму поясненні позивачем вказано, що ТзОВ “Житомирський м`ясокомбінат” є постійним покупцем ТзОВ “Фудлайф Плюс”, бере багато товару та має відстрочку платежу.
Як слушно зауважив суд першої інстанції, відразу після зупинення реєстрації ПН платник податків подав документи, які стосуються безпосередньо господарської операцій з постачання товарів контрагенту, по яких виписана та подавалася на реєстрацію в ЄРПН ПН, та вважав їх перелік достатнім, щоб підтвердити інформацію, зазначену у спірній ПН.
Також, колегія суддів враховує, що додатково разом із скаргою Товариством надано осписані вище видаткову накладну, ТТН, договір поставки, платіжні інструкції у кількості 15 штук на загальну суму 1750000 грн про оплату товару, вантажно-митну декларацію на імпорт товару, рахунок-фактуру, сертифікат якості, міжнародну ТТН, ветеринарний сертифікат, ветеринарний сертифікат на м`ясо свинини, призначене для імпорту в Україну, контракт із додатковою угодою до нього, платіжну інструкцію в іноземній валюті, договір-доручення, договір суборенди нежитлового приміщення, договір-доручення на декларування товарів з додатками, договір суборенди нежитлового приміщення, договір про надання послуг із специфікацією, оборотно-сальдову відомість, договір-заявку на перевезення, рахунок-фактуру, акт надання послуг та платіжну інструкцію про оплату послуг перевезення; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2022 року.
Тобто, позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки відповідачем-1 в квитанції про зупинення реєстрації ПН не зазначено які саме конкретно документи та в підтвердження якої обставини необхідно подати.
Колегія суддів зазначає, що ні в оскаржуваних рішеннях, ні у інших наданих відповідачами доказах не міститься інформації про те, які ж саме документи, надані позивачем з поясненнями, є такими, що складені з порушенням законодавства. 
При цьому, контролюючим органом жодним чином не надано оцінки вже поданим документам та не спростовано того, що первинно надані позивачем документи в повній мірі підтверджують інформацію, зазначену в ПН, реєстрацію якої зупинено.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові від 05.01.2021 по справі №640/10988/20 Верховний Суд дійшов висновку, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на наявність податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН/РК, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Водночас, в оспорюваному рішенні не наведено конкретну інформацію стосовно того, яка саме операція є ризиковою, в чому суть такої ризиковості та чому вся господарська діяльність Товариства є ризиковою.
Колегія суддів зазначає, що платник податку має бути обізнаний з податковою інформацією, яка забезпечить йому право на подання на розгляд комісії регіонального рівня документів, необхідних для розгляду питання про виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.6 Порядку №1165.
Таким чином, не зазначення у рішенні детальної розшифровки податкової інформації позбавляє права платника податків на подання таких документів з метою спростування доводів контролюючого органу щодо підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків.
Як видно з оспорюваного рішення про відповідність позивача п.1 Критеріям, такі прийнято з урахуванням отриманої від платника податку інформації та копій відповідних документів.
Крім того, відповідачі не надали до суду належних доказів, які досліджувалися в ході засідання Комісії та які слугували підставою для прийняття оспорюваного рішення, зокрема, відповідачами не надано доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, які характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, а їх текст не містять ані юридичних мотивів, ані фактичних мотивів класифікації заявника як ризикового платника податків.
Верховний Суд у постановах від 05.01.2021 по справах №640/11321/20, №640/10988/20 дійшов висновку, що у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме :
-  у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або
- з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від. р. № -.
У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта п.1 Критеріїв необхідно також зазначити, яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості.
Верховний Суд зазначив, що навіть, якщо Порядком №1165 затверджено форму рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого ч.2 ст.77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Відтак, невиконання відповідачами у цій справі законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
На думку колегії суддів, наявна в контролюючого органу податкова інформація є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про порушення Товариством законодавства та не підтверджує ризиковість такого платника податків.
Таким чином, зважаючи на наявність достатніх, з позиції суду, документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у її реєстрації.
Щодо посилання відповідача на ненадання до контролюючого органу розрахункових документів, що підтверджують факт повної оплати, з приводу цього суд першої інстанції вірно зауважив, що умовами договору поставки визначено здійснення оплати покупцем безготівковим розрахунком у національній валюті України шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника на наступних умовах : з відстрочкою платежу 10 банківських днів з дати отримання товару – дати підписання накладних та за умови проведення реєстрації постачальником податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних на відповідні партії товару в ЄРПН (п. 3.1 договору). 
З огляду на вказане, позивач не міг надати докази щодо повної оплати товару. Разом з тим, розрахункові документи, що підтверджують факт часткової оплати надавалися відповідачу разом з поясненнями від 07.03.2023. 
При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що довіреності, документи з перевізником не є тими первинними документами, які підтверджують право на формування податкового кредиту та не є підставою для реєстрації ПН.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав контролюючому органу всі первинні документи, які підтверджують господарську операцію, за якою складено спірну ПН, про що свідчать матеріали справи, а тому у контролюючого органу не було достатніх обґрунтованих підстав зобов`язувати позивача надати додаткові документи та пояснення.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного рішення та наявності підстав для його скасування.
Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
При цьому, згідно п.19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується.
При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21.08.2019 перейшли повноваження ДФС України, як правильно вказав суд першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та з метою дотримання судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішено, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірну ПН.
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного рішення, наявності підстав для його скасування та зобов`язання відповідача-2 вчинити описані вище дії.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості даного позову.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі “Проніна проти України” (рішення від 18.07.2006). 
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі “Серявін та інші проти України” ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі “Гірвісаарі проти Фінляндії” (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.10 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

                                               п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року по справі №140/1966/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук