КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/5934/2024
справа №537/3270/22-ц

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
    03 липня   2024 року                                                                                           м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.,
 
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
 
встановив:
У листопаді 2022 року ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" (далі - ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00738-10/2020 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
21 травня 2021 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №21052021, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належній ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ"" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 21 травня 2021 року до договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 760,00 гривень, з яких:
3 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу;
5 760,00 гривень - сума заборгованості за відсотками;
0,00 гривень - сума заборгованості за пенею.
Також позивач вказує, що 02 квітня 2021 року між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено договір позики №1956454.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 11 договору позики, реквізити та підпис сторін.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №5 від 21 вересня 2021 року до договору факторингу №14/06/21 від 24 лютого 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 17 367,24 грн, з яких 7 672,08 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 695,16 грн - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.
Усупереч умов вищенаведених договорів та незважаючи на повідомлення, відповідач після відступлення права грошової вимоги до нього не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ані на рахунки попередніх кредиторів.
Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "ЄАПБ"» суму заборгованості: за кредитним договором №00738-10/2020 в розмірі 8 760,00 гривень, з яких: 3 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 760,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; за договором позики №1956454 в розмірі 17 367,24 гривень, з яких: 7 672,08 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 695,16 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" подано апеляційну скаргу.
Уважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене без фактичного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу, що при розгляді справи судом першої інстанції №537/3270/22-ц відповідачем не ставилось під сумнів законність відступлення права грошової вимоги від ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ТОВ "ФК "ЄАПБ", а також не надавались будь-які інші заперечення до договорів факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року та №14/06/21 від 14 червня 2021 року.
Зазначає, що у разі наявності у суду сумнівів щодо конкретного доказу, він має змогу витребувати у позивача оригінал такого документу.
Уважає, що суд першої інстанції не сприяв у цьому випадку учасникам судового процесу у реалізації їх процесуального прав, не роз`яснив ТОВ "ФК "ЄАПБ" право на подачу таких доказів та наслідки їх неподання. Ураховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача до вказаних договорів факторингу та беручи до уваги принцип змагальності сторін, ТОВ "ФК "ЄАПБ" не могло знати про необхідність подання окремих доказів для підтвердження дійсного відступлення права вимоги.
Уважає, що у цьому випадку Печерський районний суд міста Києва порушив право ТОВ "ФК "ЄАПБ" на доступ до правосуддя.
Зазначає, що оскільки договори факторингу не оспорювались відповідачем, відтак слід виходити із правомірності правочину. Наявність договорів факторингу та їх неоспорення  підтверджують факт відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо відступлення права вимоги до відповідача за кредитним договором №00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року та за договором позики №1956454 від 02 квітня 2021 року.
Вказує, що висновки Печерського районного суду міста Києва щодо відсутності ціни, за яку відбулось відступлення права вимоги, спростовуються відповідними умовами  договорів.
Зазначає, що з метою мінімізації та недопустимості розкриття відомостей щодо інших боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» разом з поданою позовною заявою надано витяги з реєстру боржників до договорів факторингу № 21052021 від 21.05.2021 та № 14/06/21 від 14.06.2021, що відображають інформацію про відступлення права вимоги, щодо конкретного боржника та номеру відповідного договору.
Звертає увагу, що в період вирішення в судовому порядку питання стягнення заборгованості за кредитним договором № 00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року, за договором позики №1956454 від 02 квітня 2021 року, відповідач звернувся до ТОВ «ФК«ЄАПБ» з метою добровільного врегулювання питання заборгованості та можливості закриття судового провадження у справі, після переговорів відповідач здійснював відповідне часткове добровільне погашення. Станом на день подання апеляційної скарги погашення наявної заборгованості в повному обсязі відповідачем не здійснено. До апеляційної скарги додає оборотно-сальдову відомість за кредитним договором № 00738-10/2020 та договором позики №1956454, що відображає інформацію щодо здійснених платежів відповідачем для погашення відповідної заборгованості.
Звертає увагу, що добровільна сплата відповідачем заборгованості за договором позики свідчить про визнання відповідачем договорів факторингу.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що у договорі факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеному між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ "ФК "ЄАПБ", не зазначена ціна, за яку відбулося відступлення права вимоги. Крім того, у вказаних договорах не зазначений розмір вимоги до боржника, яка відступається. У договорі факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, укладеному між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ "ФК "ЄАПБ", не зазначений розмір вимоги до боржника, яка відступається.
Також суд вказав, що долучені витяги із Реєстрів боржників до договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року та №14/06/21 від 14 червня 2021 року не можуть бути належними доказами переходу права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року та за договором позики №1956454 від 02 квітня 2021 року, оскільки останні не завірені належним чином, адже у них відсутні підпис та печатка клієнта, тобто первісного кредитора.
Суд виснував, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року та за договором позики №1956454 від 02 квітня 2021 року від первісних кредиторів до ТОВ "ФК "ЄАПБ".
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
Установлено, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов укладеного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 01 листопада 2020 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію" (пункт 1.2).
Відповідно до пункту 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 584,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1.60% на добу. Тип процентної ставки - фіксована.
Датою укладення цього договору уважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта (пункт 1.5).
Відповідно до пункту 1.7 клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України "Про споживче кредитування" (а.с. 7-8 зворот).
21 травня 2021 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" укладено договір факторингу №21052021 (а.с. 10-11).
Відповідно до умов 1.1 договору за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно пункту 1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді.
21 травня 2021 року ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року (а.с. 12).
Згідно даних витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року ОСОБА_1 за кредитним договором має заборгованість у розмірі 8 760,00 гривень (а.с. 13).
02 квітня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено договір позики (ануїтет) №1956454, за умовами якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати проценти позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах, тобто позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики протягом строку позики згідно графіку платежів, або достроково.
Відповідно до основних параметрів позики, відображених у договорі, сума позики становить 8 000,00 гривень. Строк позики - 64 днів з процентною ставкою 1,6% на день (а.с.19).
14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до пункту 1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді (а.с. 25-26).
21 вересня 2021 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" підписали акт прийому-передачі реєстру боржників №5 за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 29).
Згідно даних витягу з реєстру боржників №5 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 за договором позики №1956454 має заборгованість 17 367,24 гривень (а.с. 30).
Відповідно до даних виписки по картковому рахунку убачається, що 02 квітня 2021 року з рахунку ОСОБА_1 перераховано 4 500,00 гривень, 3 400,00 гривень, 6,00 гривень трьома транзакціями (а.с.72).
05 квітня 2021 року на рахунок відповідача зараховано 8 000,00 гривень (а.с. 72).
Згідно даних інформаційної довідки №47/04 від 03 квітня 2023 року убачається, що ТОВ "Платежі Онлайн" як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс "Platon" 03 жовтня 2020 року проведена успішна транзакція на суму 3000,00 гривень. Номер картки вказано НОМЕР_1 . Банк-емітент PRIVAT BANK (а.с. 163).
Відповідно до статті 626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він уважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
В порядку визначеному частиною 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Пунктами 5, 6, 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" установлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Колегія суддів уважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині не доведення позивачем факту відступлення прави вимоги за договорами, оскільки у цій справі договори факторингу не оспорюються, дійсність цих договорів не є предметом розгляду та відповідачем в суді першої інстанції дійсність договорів факторингу не спростовувалась.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції обмежено позивача на справедливий судовий розгляд, оскільки суд не повідомив ТОВ "ФК "ЄАПБ" про необхідність та наслідки неподання окремих доказів колегія суддів відхиляє, оскільки згідно частин 1-2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відтак в цій частині доводи апеляційної скарги безпідставні.
Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.
Заперечуючи проти позову в суд першої інстанції, ОСОБА_1 вказував на те, що матеріали справи не містять доказів передачі коштів за спірними кредитним договорами.
Разом з цим, відповідно до даних виписки по картковому рахунку убачається, що 02 квітня 2021 року з рахунку ОСОБА_1 перераховано 4 500,00 гривень, 3 400,00 гривень, 6,00 гривень трьома транзакціями. 05 квітня 2021 року на рахунок відповідача зараховано 8 000,00 гривень (а.с. 72).
Відтак, заперечення відповідача щодо відсутності доказів перерахування коштів за  договором позики №1956454 від 02 квітня 2021 року колегія суддів відхиляє.
Відповідно до даних  розрахунку заборгованості за договором №1956454 від 02 квітня 2021 року розмір заборгованості станом на 31 жовтня 2022 року становить 17 367,24 гривень.
Відповідно до даних договору позики №1956454 сума позики становить 8000,00 гривень. Строк позики - 64 дні. Процентна ставка - 1,6% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7% в день.
Пунктом 4.3 договору позики визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету (надалі "Правила") їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.
Відповідно до пункту 6.3 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (далі Правила) нарахування процентів за користування позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку позичальника та нараховується за базовою процентною ставкою, зазначеною в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування позикою, включаючи день (дату) видачі позики та включаючи день (дату) її повернення.
Пунктом 6.5 передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого для такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
До позову додано таблицю, яка названа позивачем "розрахунок заборгованості за кредитним договором №1956454 від 02.04.2021", згідно даних якої заборгованість за кредитним договором становить 17 367,24 гривень. При цьому, у графі сума заборгованості за основною сумою боргу 7 672,08 гривень, сума заборгованості за відсотками 9 695,16 гривень. Разом з цим, при зверненні до суду із цим позовом позивачем не обґрунтовано підстави нарахування кожної складової вказаної таблиці.
Так, з наданої позивачем таблиці неможливо установити обґрунтованість заборгованості по відсоткам. При цьому, надані документи на підтвердження позовних вимог унеможливлюють виконання розрахунку безпосередньо судом, оскільки не містять інформації щодо періоду та сум часткового погашення боргу, оскільки позивачем визначено суму боргу 7 672,08 грн, що свідчить про часткову погашення по тілу кредиту.
За установлених обставин, колегія суддів уважає, що наявними матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем факт отримання кредитних коштів за договором позики №1956454 та їх використання, ураховуючи положення частини другої статті 530 ЦК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом в сумі 7 672,08 грн, оскільки такий розмір заборгованості за тілом кредиту визначено позивачем, натомість відповідачем не спростовано факт отримання позики в сумі 8 000 грн та використання цих коштів.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року, колегія суддів вказує на таке.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підтвердження факту перерахування коштів за договором про надання фінансового кредиту №00738-10/2020 позивачем надано довідку №47/04 від 03 квітня 2023 року, складену ТОВ "Платежі онлайн",  згідно даних якої ТОВ "Платежі Онлайн" як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс "Platon" 03 жовтня 2020 року проведена успішна транзакція на суму 3000,00 гривень.
Колегія суддів не приймає надану довідку як доказ перерахування коштів відповідачу, оскільки така не є первинним фінансовим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Інших доказів на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів за договором про надання фінансового кредиту та перерахування грошових коштів у відповідності до пункту 1.5 договору від 03 жовтня 2020 року, матеріали справи не містять.
Відтак, колегія суддів погоджується із запереченнями ОСОБА_1 в тій частині, що матеріали справи не містять доказів отримання останнім коштів за договором про надання фінансового кредиту №00738-10/2020 від 03 жовтня 2020 року та не убачає підстав для стягнення заборгованості за цим договором.
За установлених обставин, рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Установлено, що за подачу позовної заяви ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплачено 2 481,00 гривень судового збору, що підтверджується даними платіжного доручення №30850 від 11 листопада 2022 року.
За подачу апеляційної скарги сплачено 3 721,50 гривень судового збору.
Ураховуючи те, що за результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції колегія суддів зробила висновок про часткове задоволення позову, відтак з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" слід стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.
За результатами розгляду справи вимоги позову задоволено на 29,36%. Відтак, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції слід стягнути 728,42 гривень, у суді апеляційної інстанції - 1 092,63 гривень.
Відповідно до  статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» задовольнити частково.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Позов задовольнити частково.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за договором позики №1956454 в розмірі 7 672,08  гривень.
 
В іншій частині позов залишити без задоволення.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції 728,42 гривень.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної  інстанції, 1 092,63 гривень.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
 
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»: 01032, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Симона Петлюри, 30 (місцезнаходження позивача); 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх №2 (адреса для листування); код ЄДРПОУ 35625014; телефон НОМЕР_2 .
 
Відповідач - ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 .

 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

                                                                                   В.В. Соколова