П О С Т А Н О В А
іменем  України 
12 вересня 2024 року 	 	справа 160/29232/23	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,                         
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про виплату індексації грошового забезпечення 

ВСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 02.11.2023 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить: 
    - визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.11.2017;
    - зобов`язати Військову частину НОМЕР_2  нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.11.2017 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року;
    - визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 28.02.2018;
    - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року, а з 01.03.2018 по 31.07.2018 березня 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що проходив військову службу за контрактом з 01.12.2015 по 02.11.2017 у Військовій частині НОМЕР_2 , а з 07.11.2017 по 31.07.2018 у Військовій частині НОМЕР_1 . В період проходження служби з 04.08.2016 не проводилась індексація грошового забезпечення.  

У відзиві на позовну заяву військові частини наполягали на пропущенні строку звернення до суду. 

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 позов задоволений частково: 
    - визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 02.11.2017;
    - зобов`язано Військову частину НОМЕР_2  нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.11.2017;
    - визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 31.07.2018;
    - зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 31.07.2018 з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_3 просить рішення суду скасувати та позовні вимоги залишити без розгляду в зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Переглядаючи справу в межах заявленої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 2  статті 233 КЗпП України  (в редакції до 19.07.2022) в разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України №2352 від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19.07.2022, частини 1, 2 статті 233 КЗпП України викладені в такій редакції: «Працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті. З заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Законом України №540 від 30.03.2020 КЗпП доповнений главою ХІХ Прикінцеві положення, якою передбачалось що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтею 233 продовжуються на строк дії карантину. Постановою КМУ №651 від 27.06.2023 карантин відмінений з 24 години 30.06.2023. 
Таким чином до 01.07.2023 не було обмеження строку звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, після 01.07.2023 встановлений тримісячний строк для звернення з таким позовом з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні. 
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
          Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
          Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.  
               Дотримання строку звернення до суду є однією з умов для реалізації права на позов в публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності  діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах (постанови ВС від 25.04.2018 у справі №826/3994/16, від 03.05.2018 у справі №826/26727/15, від 03.05.2018 у справі №826/8153/16, від 31.05.2018 у справі №826/15798/16).       
              Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, такими, що не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з перешкодами і труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені належними доказами. За загальним правилом, перебіг строку звернення до адміністративного суду починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення своїх прав, свобод, інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатись не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанови ВС від 12.06.2018 у справі №826/2158/17, від 18.10.2018 у справі №826/14402/17).  
              Для визначення початку перебігу строку звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод, інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність, він повинен довести що не міг дізнатися про порушення своїх прав, свобод, інтересів і саме з цієї причини своєчасно не звернувся до суду. Триваюча пасивна поведінка не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням можливості знати про стан своїх прав, свобод, інтересів (постанова ВС від 31.03.2021 у справі №240/12017/19). 
           
          Колегія суддів не знаходить доказів того, що ОСОБА_1 не мав об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали йому своєчасно, до 01.10.2023, звернутись до суду. 

Керуючись статтями 241 – 243, 315, 319, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2024.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду. 

Постанова набирає законної сили з 12.09.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

   

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова