ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року 
м. Київ

справа № 460/14636/23
адміністративне провадження № К/990/42775/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши у порядку попереднього розгляду  в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 460/14636/23
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ГУ ПФУ
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, ухвалене у складі головуючого судді  Зозулі Д.П.
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Носа С.П., суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ:
1. 14.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила:
визнати протиправною відмову  ГУ ПФУ в перерахунку її пенсії відповідно до пункту 2 статті             56 Закону  України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) в редакції, чинній до 01.10.2017, починаючи з 01.05.2023; 
зобов`язати ГУ ПФУ здійснити їй перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до пункту          2 статті 56 Закону України   № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) в редакції, чинній до 01.10.2017, збільшивши її розмір на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, починаючи з 01.05.2023.
В обґрунтування позовних вимог   ОСОБА_1 вказала на протиправність відмови відповідача в перерахунку її пенсії відповідно до пункту 2 статті  56 Закону  № 796-XII, оскільки вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), має понад 31 рік трудового стажу, тому  відповідно до вимог статті 56 Закону № 796-XII має право на отримання доплати до пенсії за понаднормовий стаж, визначений цим пунктом статті 56 вказаного Закону.
2. Рівненський окружний адміністративний суд рішенням від 25.08.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду  від 30.11.2023, задовольнив позовні вимоги.
3. 18.12.2023  ГУ ПФУ звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення  Рівненського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі № 460/14636/23, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
4. Верховний Суд ухвалою від 12.02.2024 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. У справі, яка  розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (4 категорія).
З 2004 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 55 Закону      № 796-XII.
Розмір пенсії позивачці обчислений з урахуванням частини першої статті 27 Закону  України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон     № 1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004.
19.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ із заявою, у якій висловила прохання здійснити перерахунок її пенсії на умовах пункту 2 статті  56 Закону  № 796-XII  в редакції чинній до 01.10.2017.
Листом від 31.05.2023 №21118-18352/М-02/8-1700/23 ГУ ПФУ повідомило  позивачку, зокрема про те, що з набранням чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII) змінилось правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений вказаний стаж і у зв`язку із цими змінами пункт 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений вказаною нормою стаж з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058-IV, у зв`язку із чим проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 56 Закону № 796-ХІІ з доплатою за понаднормовий стаж можливе тільки у разі призначення пенсії на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону № 1058-IV. При цьому ГУ ПФУ у своєму листі зазначило, що у разі обрахунку розміру пенсії позивачки за новими правилами, наведеними вище, її розмір  буде меншим попереднього, у зв`язку із чим відповідно відсутні підстави для його проведення. 
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
6. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що позивачка як особа, якій призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону № 796-XII, має право на перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік стажу роботи понад 15 років як це передбачено пунктом 2 статті  56 Закону 796-XII.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що зміни до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII, які були внесені Законом № 2148-VIII, не поширюються на осіб, яким пенсія була призначена до внесення зазначених змін.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
7. В обґрунтування касаційної скарги ГУ ПФУ посилається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII та не врахували, що право на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений зазначеною нормою стаж (для жінок  - 15 років) виникає лише в разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-IV, а, враховуючи, що позивачці пенсія обчислена відповідно до частини першої зазначеної статті, підстав для здійснення перерахунку її пенсії відсутні. Також відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували положення пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII та статті 27 Закону № 1058-IV без урахування правових висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №809/627/18, від 12.12.2022 у справі №280/656/20, від 29.08.2022 у справі №300/1390/19 та від 06.09.2023 у справі №300/2091/21.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.
9. У справі, яка розглядається, ключовим є питання про поширення пункту 2 статті 56 Закону         № 796-XII  в редакції змін, внесених Законом № 2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за правилами якого умовою для збільшення громадянам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи   пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж є призначення їм пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV.
10. Так, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду  постановою від 25.06.2024 у справі № №300/3435/21 відступив від висновків, викладених в  раніше ухвалених постановах Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати від Верховного Суду, зокрема від 23.10.2019 у справі №809/627/18, від 29.08.2022 у справі № 300/1390/19, від 06.09.2023 у справі № 300/2091/21, від 10.01.2024 у справі № 300/168/21 та інших, у яких викладено правовий висновок про розповсюдження пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ в редакції змін, внесених Законом                 № 2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, та відповідно про те, що згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ (у редакції, що діяла на час її реалізації за заявою пенсіонера) умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону №1058-IV; пенсіонер, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормовий стаж, та дійшов висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах у такий спосіб:
(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як   компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років             6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.
(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати   надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом          № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті     22 Конституції України, є неприпустимим.
11. Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки пенсія за віком призначена позивачці до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII, то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивачку права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право вона набула значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2 статі               56 Закону № 796-XII.
12. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій  про наявність у позивачки права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону 796-XII та відповідно про наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позивачкою вимог з 01.05.2023.
13. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
14. Доводи касаційної скарги відповідача, наведені на обґрунтування відсутності у позивачки права на перерахунок та виплату пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону 796-XII, не спростовують наведених вище висновків суду касаційної інстанції
15. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з їх висновками.
16. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею          341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі № 460/14636/23 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	А.І. Рибачук А.Ю. Бучик   Т.Г. Стрелець