Справа № 462/4666/22                        Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л. 
Провадження № 22-ц/811/488/24                Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
при секретарі: Л.М. Чиж
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 12 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про скасування державної реєстрації, визнання права користування та зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації №1348 від 11.09.2006 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 »; визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 , площею 25,3 кв.м за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради, видане Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради 11.09.2006 року; скасувати державну реєстрацію права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщенні 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 , площею 25,3 кв.м, реєстраційний номер 16347950 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 11.10.2006 року за номером 12126416; визнати за ним як власником нежитлового приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15,9 кв.м в будинку АДРЕСА_1 право користування нежитловими приміщеннями першого поверху під літ. А-5 (індекси частин приміщення 1/4,0 кв.м – коридор, 4/3,3 кв.м - коридор, 5/1,4 кв.м - вбиральня) в будівлі АДРЕСА_1 ; зобов`язати Львівську міську раду надати йому доступ до нежитлових приміщень першого поверху під літ. А-5 (індекси частин приміщення 1/4,0 кв.м - коридор, 4/3,3 кв.м - коридор, 5/1,4 кв.м - вбиральня) в будівлі АДРЕСА_1 . 
Позов обґрунтовував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.06.2022 року він є власником частини нежитлового приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15,9 кв.м в будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорту від 19.09.2011 року приміщення 6, 7 обладнані холодною водою, каналізацією, газопостачанням, опаленням, електроосвітленням. До 2006 року зазначене нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 було частиною приміщення загальною площею 44,3 кв.м (індексний № 1-8). У 2006 році на частину нежитлового приміщення (індекси частин приміщення 1-5) за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою міста Львова в особі Львівської міської ради. Відповідачем здійснено поділ нежитлового приміщення загальною площею 44.3 кв.м на два самостійні об`єкти площею 25,3 кв.м та 15,9 кв.м. без отримання висновку щодо технічної можливості такого поділу та з порушенням ст. 183 ЦК України. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 передбачено, що приміщення вбиральні IV (інд.5) та коридору III (інд.4) розраховане для обслуговування потреб людей, що будуть перебувати не лише в приміщеннях з інд. 1-5, а й 6-7, тобто всього нежитлового приміщення площею 44,3 кв.м. Саме приміщення вбиральні IV (інд.5) та коридору III (інд.4) забезпечує відповідність всього нежитлового приміщення площею 44,3 кв.м по АДРЕСА_1 встановленим вимогам санітарно-гігієнічних параметрів. Відповідно залишення нежитлових приміщень інд. 6,7 без приміщення вбиральні IV (інд.5) та коридору ІІ (інд.4) порушує ДБН, призводить до неможливості користування придбаним ним приміщенням, що є порушенням його права власності. Просив позов задоволити.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради – про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації, визнання права користування та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час купівлі ним нежитлових приміщень 6, 7 загальною площею 15,9 кв.м в будинку АДРЕСА_1 , воно було оглянуто ним як покупцем, який не виявив істотних недоліків. Однак, суд першої інстанції не врахував, що попередній власник придбаних ним нежитлових приміщень 6,7 мав доступ до приміщень 1-5 як таких, що перебувають у спільній власності мешканців будинку АДРЕСА_1 . Всупереч ст. 89 ЦПК України в оскаржуваному рішенні судом не надано оцінки технічному звіту 11/22-ЕВ «Експертний висновок на обстеження нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 », в якому зазначено про неправомірність відокремлення нежитлового приміщення площею 15,9 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 від загального нежитлового приміщення, а також про неможливість його експлуатації у зв`язку з невідповідністю санітарним, гігієнічним, технічним та пожежним нормам. Вважає, що неналежна оцінка зазначеного доказу призвела до неповного з`ясування обставин справи та ухвалення судом незаконного рішення.
Крім того, технічний звіт разом з матеріалами інвентаризаційної справи та технічною документацією підтверджує, що спірні приміщення є допоміжними приміщеннями в розумінні положень статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», як такі, що містять загальнобудинкове обладнання та інженерні мережі. Відтак, судовому захисту підлягає його право користування приміщеннями, які нерозривно пов`язані з нежитловими приміщеннями 6,7, загальною площею 15,9 кв.м за адресою АДРЕСА_1 . Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради на даний час вчиняє дії, спрямовані на відчуження нежитлових приміщень 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 , що свідчить про чинення відповідачами перешкод у користуванні ним нежитловими приміщеннями, які перебувають у його власності, оскільки повноцінне використання таких неможливе без доступу до приміщень 1-5. 
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
       18.03.2024 року представник Львівської міської ради - Шевченко М.І. подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначила, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив з умов договору купівлі-продажу від 28.08.2021 року, посвідченого нотаріусом Якимів Н. Б., на підставі якого позивач набув право власності на приміщення площею 15,9 кв. м. Так, в абз. 3 п. 1 договору зазначено, що приміщення оглянуте покупцем особисто до підписання цього договору. Істотних недоліків, які перешкоджали б його використанню за призначенням на момент огляду приміщення покупцем не виявлено. Отже, позивач засвідчив, що ніяких недоліків в об`єкті продажу - нежитлових приміщеннях площею 15,9 кв.м, які б перешкоджали його використанню за призначенням немає. Крім того, позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, оскільки суд не вправі визнати право користування позивача приміщеннями комунальної власності, оскільки Закон України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає спеціальну процедуру набуття права користування комунальним майном. Просила рішення суду залишити без змін, скаргу - без задоволення.
       У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених у ній.
       Представник Львівської міської ради - Шевченко М.В. проти скарги заперечила.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
       Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України). 
       Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
       Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
       Непорушність права власності закріплено і у статті 321 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
       Відповідно до положень ст. 4 ЖК України, ст. 382 ЦК України нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
       Встановлено, що 11.09.2006 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради видано Розпорядження № 1348 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 », яким оформлено право комунальної власності територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення 1-5 загальною площею 25,3 кв.м на першому поверсі в будівлі під літерою «А-5» згідно з технічним паспортом на АДРЕСА_1 (а.с.19, т.1).
       11.09.2006 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення 1-5 першого поверху загальною площею 25,3 кв.м в будівлі під літ. «А-5», які розташовані на АДРЕСА_1 , що належать територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності (а.с.20, т.1).
       Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 11.10.2006 року зареєстровано право комунальної власності Територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху під літ. А-5 площею 25,3 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.76-79, т.1).
       04.11.2014 року зареєстровано право комунальної власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення першого поверху №1, 2, 3, 4, 5 загальною площею 25.3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
       На підставі договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації способом викупу від 01.10.2014 року Управління комунальної власності відчужило, а ОСОБА_3 придбав нежитлове приміщення 1-го поверху під інд. 6, 7 площею 15,9 кв.м на АДРЕСА_1 .
       21.09.2015 року ОСОБА_3 відчужив нежитлові приміщення площею 15,9 кв.м ОСОБА_4 , які останній відчужив ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2016 року, а ОСОБА_5 , в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2021 відчужила ці приміщення ОСОБА_6 
       28.06.2022 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б. та зареєстрований у реєстрі за № 7945, згідно якого позивач придбав нежитлове приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 15.9 кв.м (а.с.7-8, т.1).
       Відповідно до змісту договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.06.2022 року, покупцем ОСОБА_1 оглянуто приміщення до підписання цього договору. Істотних недоліків, які перешкоджали б його використанню за призначенням, на момент огляду приміщення, покупцем не виявлено. Сторони договору підтверджують, що зокрема, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін та волевиявлення є вільним та усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі.
       28.06.2022 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15.9 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
       Таким чином, на час укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 15,9 кв.м та державної реєстрації права власності на зазначене нежитлове приміщення позивач ОСОБА_1 оглянув приміщення, бачив його технічний стан, наявність/відсутність комунікації та не виявив істотних недоліків, які перешкоджали б його використанню за призначенням.
       Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що підстави для скасування права власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 площею 25,3 кв.м, яке зареєстровано за Львівською міською радою 11.09.2006 року, тобто задовго до набуття ОСОБА_7 права власності на частину нежитлового приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15,9 кв.м в будинку АДРЕСА_1 , яке було придбано ним 28.06.2022 року за договором купівлі-продажу відсутні. Оформлення права власності на нежитлові приміщення 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 , площею 25,3 кв.м за Львівською міською радою було здійснено відповідно до вимог чинного на той час закону на підставі  розпорядження Залізничної районної адміністрації №1348 від 11.09.2006 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 », виданого з урахуванням акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 26.06.2000 року, яке є актом разового застосування та не може бути скасоване чи змінене після його виконання. При цьому, суд вважав недоведеним факт порушення відповідачами права позивача на користування нежитловим приміщенням першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15,9 кв.м в будинку АДРЕСА_1 , яке він просив усунути шляхом скасування права власності Львівської міської ради на нежитлові приміщення 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» та надання йому доступу до зазначених приміщень, оскільки згідно умов договору купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху (індекси частин приміщення 6,7) загальною площею 15,9 кв.м право користування спірними приміщеннями не передбачено. 
       З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає вимогам закону та зібраним у справі доказам.
       Доводи апеляційної скарги щодо належності нежитлових приміщень 1-5 першого поверху будівлі під літерою «А-5» на АДРЕСА_1 , площею 25,3 кв.м до приміщень загального користування багатоквартирного будинку спростовуються матеріалами справи та технічною документації на об`єкт нерухомого майна - будинок АДРЕСА_1 . 
       Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 12 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник 

Судді        Я.А. Левик

       М.М. Шандра