УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 серпня 2024 року
м. Київ
Справа № 484/3081/24
Провадження № 51-3797 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року про повернення апеляційної скарги,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року було задоволено клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12023152290000249.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої 11 липня 2024 року Миколаївський апеляційний суд постановив ухвалу, якою повернув апеляційну скаргу у зв`язку з тим, що адвокат ОСОБА_4 пропустив строк на апеляційне оскарження і не порушував питання про його поновлення. 
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог КПК України не з`ясував та не перевірив належним чином виконання ним вимог кримінального процесуального закону щодо дотримання строку на оскарження ухвали і дійшов неправильного висновку, що подання апеляційної скарги адвокатом відбулося після закінчення строку апеляційного оскарження.
На обґрунтування своїх доводів указує, що оголошення повного тексту ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року відбулося 28 червня 2024 року, тому відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 395 КПК України вважає, що останнім днем подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді було 03 липня 2024 року. Тому, подавши апеляційну скаргу поштою 03 липня 2024 року, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді він не пропустив. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги адвоката щодо незаконності ухвали апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. 
При цьому, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Апеляційний суд, врахувавши вимоги положень ч. 7 ст. 115 КПК України, обґрунтовано визначив, що останнім днем строку апеляційного оскарження є 01 липня 2024 року (понеділок). 
Зокрема апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі детально зазначив, що 10 липня 2024 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 від 03 липня 2024 року на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року, якою накладений арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12023152290000249, що підтверджується штампом Миколаївського апеляційного суду вх. № 5693/24 від 10.07.2024. Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянт у своїй скарзі не порушував. 
Миколаївський апеляційний суд в ухвалі також зазначив, що апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_4 була направлена до Миколаївського апеляційного суду поштовою кореспонденцією 03 липня 2024 року, що свідчить про пропущення адвокатом п`ятиденного строку подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. При цьому адвокат особисто приймав участь у судовому засіданні, під час розгляду клопотання прокурора.
Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 червня 2024 року, під час розгляду клопотання прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про арешт майна, вилученого у ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12023152290000249, у судовому засіданні, яке відбулося 26 червня 2024 року, був присутній особисто адвокат ОСОБА_4 .
При цьому, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, де міститься окрема резолютивна частина оскаржуваної ухвали слідчого судді місцевого суду, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК України, 26 червня 2024 року оголосив лише резолютивну частину ухвали. Натомість її повний текст було оголошено 28 червня 2024 року, про що вказує й адвокат  ОСОБА_4 у касаційній скарзі.
Відповідно до правової позиції, яка відображена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18), перебіг строку на апеляційне оскарження судового рішення за змістом ст. 376 КПК України розпочинається з моменту оголошення резолютивної частини негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. 
Таким чином, у випадку, коли суд з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст оголосив в інший день, строк подання апеляційної скарги обчислюється саме з дня оголошення резолютивної частини.
При цьому, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого судом рішення, ця обставина за їх клопотанням може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Тому в цьому провадженні строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді мав рахуватися саме з моменту проголошення її резолютивної частини, тобто з 26 червня 2024 року, й останнім днем подання апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді було 01 липня 2024 року (понеділок), а апеляційна скарга була подана адвокатом поштою 03 липня 2024 року. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, і скаржник в апеляційній скарзі не порушує питання про його поновлення, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Тому, керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2024 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                  ОСОБА_3