ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/451/24 Справа № 705/2043/24 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Годік Л. С.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1   та захисника Непокульчицького В.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2024 року, якою - 
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 27.03.2024 о 21 годині 00 хвилин в с. Колодисте, Уманського р-ну, по вул. Зелена, 23, керував автомобілем Фольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
           Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:
1. Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження по справі закрити, за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
          Вважає, що зазначена постанова є незаконною та необгрунтованою, а тому є такою, що підлягає скасуванню.
          Суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.
Примірник протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не був вручений, а також він відсутній в матеріалах даної справи, а також в матеріалах справи відсутній будь-які докази, про його направлення на адресу ОСОБА_1 . Отже, другий примірник протоколу для вручення ОСОБА_1 складений (оформлений) не був, що є грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.
У фабулі протоколу вказано, що 27.03.2024 року о 21 годині 00 хвилині ОСОБА_1 нібито керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Пройти огляд на ступінь алкогольного сп`яніння в лікувальному закладі відмовився, що являється обманом і маніпуляцією та не відповідає дійсним обставинам справи.
Вказує, що працівники поліції не спілкуючись в безпосередній близькості з ОСОБА_1 , не зупиняючи його транспортний засіб, оскільки згідно з відеозаписом ОСОБА_1 почав спілкування з працівником поліції перебуваючи у своєму дворі домоволодіння, а працівник поліції в цей час знаходився біля воріт його домоволодіння на відстані близько 10 метрів, встановив у ОСОБА_1 «різкий запахом алкоголю з ротової порожнини», що свідчить про фальсифікації матеріалів справи працівниками поліції.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 27.03.2024 о 21 годині 00 хвилин в с. Колодисте, Уманського р-ну, по вул. Зелена, 23, керував автомобілем Фольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-    даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349996 від 27.03.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 27.03.2024 о 21 годині 00 хвилин в с. Колодисте, Уманського р-ну, по вул. Зелена, 23, керував автомобілем Фольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
-     даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 27.03.2024 року, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідування у медичному закладі відмовився.(а.с.2);
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.03.2024 року, щодо ОСОБА_1 де зазначено, що у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився.(а.с.3);
-   даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.4).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 349996 від 27.03.2024 року,      даними направлення водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння від 27.03.2024 року,  даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.03.2024 року, щодо ОСОБА_1 ,  даними відеозапису, на якому зафіксовано обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 27.03.2024 о 21 годині 00 хвилин в с. Колодисте, Уманського р-ну, по вул. Зелена, 23, рухається автомобіль. Працівники поліції наздогнавши вказаний автомобіль, а саме автомобіль Фольцваген Пассат д.н.з. НОМЕР_2 , увімкнули проблискові маячки червоного та синього кольору з вимогою зупинитись вищевказаний транспортний засіб. Проте, водій дану вимогу проігнорував та заїхав на подвір`я свого домоволодіння. При спілкуванні з водієм, було встановлено особу, ним виявився ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, чому водій не зупинився на вимогу поліцейських та проігнорував законну вимогу, водій ОСОБА_1 повідомив, що не побачив проблискових маячків. Поліцейський запропонував останньому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що останній відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. На водія були складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 від проходження освідування не відмовлявся, є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 на запитання поліцейського чи буде він проходити освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі - відмовився.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного сп`яніння та працівники поліції не могли чути від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, є необгунтованими та не мають значення для вирішення даної справи, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку.
Доводи апелянта про те, що копія протоколу ОСОБА_1 не вручалась та така копія відсутня в матеріалах справи, є необґрунтованими, так як згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення  від 27.03.2024 року, ОСОБА_1 відмовився  підписувати документи та надавати які-небудь пояснення.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 12.07.2024  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и в :

            Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
            Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                                           І.А. Поєдинок