ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           18 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 193/723/23	

Головуючий суддя І інстанції – Шумська О.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 року в адміністративній справі №193/723/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Криворізького ДПП Управління Патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області ППП в місті Кривий Ріг про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №653853 від 29.04.2023 року, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до  Криворізького ДПП Управління Патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області ППП в місті Кривий Ріг, в якому просив:
- визнати неправомірними дії інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в місті Кривий Ріг лейтенанта поліції Кругового Р.П.;
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №653853 від 29.04.2023 року;
- закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано неправомірними дії інспектора зводу 1, роти 1, батальйону 2, ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кручай Дмитра Івановича.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 653853 від 29.04.2023 року за ч.1. ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , від 29.04.2023 року.
Справу про адміністративне правопорушення провадженням було закрито.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення була прийнята правомірно з огляду на факт керування позивачем транспортним засобом за відсутності посвідчення водія.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, постановою інспектора зводу 1, роти 1, батальйону 2, ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Кручай Р.П. серії ДПО18 № 653853 від 29.04.2023 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 гривень.
Відповідно до вказаної постанови, 01.04.2023 о 23:02 в Дніпропетровській області, Криворізькому районі, с. Вишневе, вул. Татарця, 21а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування т/з категорії «В», чим порушив п. 2.1 «А» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП .
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,  що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Також судом першої інстанції було визнано неправомірними дії інспектора зводу 1, роти 1, батальйону 2, ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кручай Дмитра Івановича
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за керування транспортним  засобом   за відсутності посвідчення водія.
При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до апеляційного суду відеозапис. Факт здійснення відеофіксації відображено у спірній постанові.
На наведеному відеозаписі зафіксовано факт, саме керування позивачем транспортним засобом Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 та ненаданням останнім на вимогу поліцейських посвідчення водія. 
При цьому, зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданий відповідачем відеодиск, який було долучено до відзиву дослідити не вдалось, тому що диск несправний. При запиті до ППП в м. Кривий Ріг виявлено, що відеоматеріали відзняті патрульними при зупинці позивача  в ППП не збереглись. 
Слід зазначити, що з наявної в матеріалах справи довідки відповідача від 08.06.2023 року вбачається, що станом на 08.06.2023 року відеоматеріали, відзняті патрульним  за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів, саме 14.04.2023 року не збереглись. 
Натомість, пояснень відповідача, які б обумовлювали відсутність відеозаписів за 01.04.2023 року матеріали справи не містять.
Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Однак, дії на дотримання наведеного принципу офіційного з`ясування обставин справи, зокрема витребування інформації про відео фіксацію порушення з боку позивача, яке мало місце 01.04.2024 року, з огляду на пошкодження відеофайлів на наданому відповідачем диску, який було долучено до відзиву на адміністративний позов, судом першої інстанції вчинені не були.
В свою чергу, з пояснень позивача, відображених в адміністративному позові видно, що останній, всупереч ст. 268 КУпАП не був повідомлений про час та місце розгляду справи.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Як видно з матеріалів справи, первинно розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було призначено на 14.04.2023 року. 
13.04.2023 року позивачем було подано до відповідача заяву в порядку ст. 268 КУпАП про перенесення розгляду справи, з огляду на перебування його представника у відрядженні.
Згідно рапорта інспектора взводу ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач був повідомлений 13.04.2023 року в телефонному режимі, що розгляд справи про адміністративне правопорушення перенесено на 29.04.2024 року. Нагрудний відеореєстратор 475736.
Між тим, відповідно до довідки відповідача від 08.06.2023 року, станом на 08.06.2023 року відеоматеріали, відзняті патрульним за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів 14.04.2023 року не збереглись.
Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та, як наслідок, дотримання відповідачем приписів ст. 268 КУпАП України, останнім до суду подано  не було.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що наведений рапорт не містить номера телефону, на який позивача було повідомлено про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності та інформації про час та місце її розгляду.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Поряд з вказаним, зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом першої інстанції також було визнано неправомірними дії інспектора зводу 1  роти 1 батальйону 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кручай Дмитра Івановича.
Однак,  колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, а відповідно останні є належними та достатніми способами захисту порушеного права в даній адміністративній справі.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – задовольнити частково.
Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2023 року в адміністративній справі №193/723/23 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 653853 від 29.04.2023 року за ч.1. ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , від 29.04.2023 року.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України - не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва