СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року                                     м. Харків          Справа № 917/777/20(917/2254/23)  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя  Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" (вх.№1358П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23), суддя  Білоусов С.М.
за позовною заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",     м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" (ТОВ "Лубенське ШБУ № 9"), м. Лубни, Полтавська область
про стягнення грошових коштів 
в межах справи про банкрутство № 917/777/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", м.Київ
до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Полтава
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 186 825,21 грн, з яких: 124 243,54 грн сума основного боргу за договором субпідряду  №10-02-20/5 від 10.02.2020 року, 52 257,54 грн – інфляційне збільшення та  10 324,13 грн – 3 % річних (а.с.1-9).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду №10-02-20/5 до договору на закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020   в частині проведення своєчасних та повних розрахунків за надані послуги.
Ухвалою господарського суду від 29.12.2023 року суд прийняв справу                                       №917/777/20(917/2254/23) до свого провадження та постановив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
01.05.2024 року від Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині додаткових нарахувань, в якій останній просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі                       183 507,22 грн, яка складається з: 124 243,54 грн сума основного боргу, 49 307,18 грн інфляційне збільшення та 9 956,50 грн- 3 % річних, яка прийнята судом  в порядку ст. 46 ГПК України (а.с.114-116).
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 124 243,54 грн суму основного боргу, 49 307,18 грн інфляційне збільшення та 9 956,50 грн 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 752,61 грн (а.с.117-124).
Рішення мотивоване тим, що ТОВ «Лубенське ШБУ 9», порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, виконав лише частково. Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного та належного виконання зобов`язання за договором субпідряду. Отже, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 124   243,54 грн основного боргу за виконані роботи. Крім того,  здійснивши перевірку розрахунку позивача, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 3%  у розмірі 9   956,50 грн та інфляційні у розмірі 49 307,18 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9"  звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Розгляд справи здійснювати із викликом сторін (а.с. 129-134).
ТОВ «ШБУ-9» не погоджується з рішенням суду, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
          Скаржник зазначає, що 10.02.2020 між Дочірнім підприємством «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9» укладено договір субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-01-20 від 07.20.2020. При цьому, у подальшому по тексту рішення скрізь вказується договір субпідряду №10-02-20/3, який не стосується предмету цього спору.
          Відповідач акцентує увагу суду апеляційної інстанції на те, що виходячи з рішення суду першої інстанції відповідачем повністю проведено оплату за договором.
          Крім того, враховуючи пункт 3.4 договору, генпідрядний відсоток для відповідача становить 36   547,60 грн і сума оплати по договору мала б складати 3   618   212, 05 грн. А тому, на думку відповідача, підрахунок штрафних санкцій не відповідає дійсності.
          Також відповідач зазначає, що після проведення взаєморозрахунків загальна заборгованість ТОВ «ШБУ-9» перед ДП «Полтавський облавтодор» становить лише 131   601,18 грн. З урахуванням цього більшість позовів, включаючи цей, на думку апелянта, має бути відкликано позивачем у зв`язку з відсутністю предмету спору.
          Відповідач підтверджує, що наразі між сторонами до тепер ведуться перемовини щодо укладення мирової угоди по справі №917/777/20(917/2254/23) з метою врегулювання спору саме з підстав відсутності предмету спору та врегулювання взаєморозрахунків між сторонами.
          Разом з тим, відповідач не заперечує, що по договору існувала заборгованість перед позивачем, однак стверджує, що така заборгованість виникла з незалежних  від відповідача обставин, а саме:
          - у зв`язку із тим, що ТОВ «ШБУ-9» досить тривалий час не могло отримати від Служби автомобільних доріг в Сумській області оплату за виконані роботи в сумі 19   814   485, 16 грн по ремонту автомобільної дороги  Т-17.05 Лохвиця-Галяч-Охтирка-КПП Велика Писарівка км.107+660-км.118+010;
          -24.02.2022 розпочалися військові дії, які тривають на території України, спричинені протиправним нападом Російської Федерації проти України, після чого Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні», дані обставини є по факту форс-мажорною обставиною.
          Відповідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.05.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А, суддя  Медуниця О.Є.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2024, зокрема,  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23). Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23) вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк до 19.06.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Учасникам справи встановлено  строк до 19.06.2024 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи. Витребувано матеріали справи №917/777/20 (917/2254/23) із Господарського суду Полтавської області.
10.06.2024 за вх. №7875      на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду    від 03.06.2024 з Господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи №917/777/20(917/2254/23).
У встановлений судом строк, 19.06.2024 через підсистему «Електронний суд» від Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23) без змін (а.с.148-151).
Свої заперечення позивач обґрунтовує  наступним.
ТОВ «Лубенське ШБУ № 9», порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг виконав лише частково, що призвело до виникнення заборгованості перед ДП «Полтавський облавтодор».
Позивач стверджує, що на теперішній час предмет спору  актуальний у зв`язку з тим, що відповідачем не було здійснено жодних розрахунків з ДП «Полтавський облавтодор». Також останній зазначив, що у разі здійснення відповідачем платежів, апелянт мав би надати платіжні інструкції, які б підтвердили це, однак цього зроблено не було.
Також позивач зазначив, що будь-яких перемовин щодо укладення мирової угоди по справі №917/777/20 (917/2254/23) з метою врегулювання спору не укладалось.
Крім того, позивач вважає, що наданий відповідачем Акт звірки взаємних розрахунків від 22.12.2023 року з контрагентом ДП «Полтавський облавтодор» є неналежним та недопустимим доказом в даній справі.
Твердження щодо збройної агресії РФ, яка завадила виконати належним чином зобов`язання перед ДП «Полтавський облавтодор» є необґрунтованим. Також позивач вказує, що сьогодні підприємство не має права проводити погашення зустрічних однорідних вимог, адже 11.05.2021 р. Господарський суд Полтавської області виніс ухвалу, згідно з якою було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". 
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:
- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника);
- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; 
- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Вищенаведений відзив на апеляційну скаргу судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.
За приписами частини 13 статті 8 ГПК України   розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку    ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Позивач,  Дочірне підприємство «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код юридичної особи: 32017261; основний вид економічної діяльності: 42.11 Будівництво доріг та автострад.
Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9». Ідентифікаційний код юридичної особи: 03450436; основний вид економічної діяльності: 42.11 Будівництво доріг та автострад. 
          Як свідчать матеріали справи 10.02.2020 року між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", іменоване надалі "Субпідрядник" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління №9", іменоване надалі "Підрядник", уклали договір субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти № 09-02-20 від 07.02.2020 року (а.с.10-13).
          Відповідно до п.1.1 договору Субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами і засобами надати послуги з обслуговування наземних видів транспорту (експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Т-17-16 Хорол - Семенівка - Кременчук (через с. Бочки) на ділянці км 0+000 - км 87+393, Полтавська область), а Підрядник зобов`язується прийняти га оплатити виконані роботи відповідно до умов цього договору.
          Згідно з пунктом 1.3 договору, Замовник - Служба автомобільних доріг у Полтавській області.
          Термін виконання робіт Субпідрядником по даному договору відповідно до пункту 2.1. становить до 31.12.2020 року.
          Згідно з п. 3.1 договору орієнтовна вартість робіт складає 3 000 000,00 грн з урахуванням    ПДВ.
          Відповідно до п. 3.2 договору оплата здійснюється на поточний рахунок Субпідрядника протягом 5-ти банківських днів за фактом виконання роботи, за умови отримання оплати за виконані роботи від Замовника, на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в).
          Згідно з п. 3.4 договору Субпідрядник сплачує генпідрядний відсоток Підряднику в розмірі 1.0% від загальної суми виконаних робіт.
          Відповідно до п. 4.1.1, 4.1.5., 4.2.1. договору Субпідрядник зобов`язується приступити до роботи протягом 2-х днів з моменту підписання договору. Субпідрядник зобов`язується повідомляти Підрядника за 2 дні про готовність здати виконані роботи та закріплено право Субпідрядника отримувати плату за виконані обсяги робіт в рамках і в терміни, передбачені цим договором.
          Відповідно до п. 4.3.2. договору Підрядник зобов`язується прийняти результати робіт Субпідрядника, п. 4.3.3. передбачає обов`язок Підрядника оплатити вартість виконаних робіт, в порядку, передбаченому цим договором.
          Відповідно до п. 5.1. договору виконання робіт оформляється актами форми КБ-2в, КБ-3, підписаними обома сторонами.
          Згідно з п.5.3. договору Підрядник зобов`язаний прийняти роботи, виконані Субпідрядником, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання від Субпідрядника акту виконаних робіт.
          Згідно із п. 9.2. договору, якщо сторони не можуть врегулювати спори та розбіжності між ними шляхом переговорів, то вони передаються на розгляд господарського суду відповідно до чинного законодавства України.
           19.05.2020 року між сторонами було укладено та підписано Додаткову угоду №2, відповідно до якої було збільшено орієнтовну вартість робіт до 5 0000 000,00 грн (а.с.14).
           31.12.2020 року між сторонами було укладено та підписано Додаткову угоду №3, відповідно до якої було продовжено термін дії договору до 31.03.2021 року (а.с.15).
          ДП "Полтавський облавтодор" надало послуги з обслуговування наземних видів транспорту (експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Т-17-16 Хорол - Семенівка - Кременчук (через с. Бочки) на ділянці км 0+000 - км 87+393, Полтавська область),    ТОВ "Лубенське шляхово-будівельне управління № 9" прийняло їх на загальну суму 3 654 759,65 грн.
          Однак, ТОВ "Лубенське ШБУ № 9", порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, виконало лише частково.
З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області за захистом своїх прав з позовом про стягнення з відповідача                             124 243,54 грн - сума основного боргу, 49 307,18 грн -  інфляційне збільшення та                                9 956,50 грн - 3 % річних.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи,  колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.
          Відповідно до   ст. 11 Цивільного кодексу України   підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
          Частина 1   статті 202 ЦК України   передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Правочин за приписами   ст. 204 Цивільного кодексу України   є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
          Положеннями статей   627,   628 Цивільного кодексу України   визначено, що відповідно до   статті 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідності до   ст. 509 Цивільного кодексу України,   ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
          Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
          Відповідно до вимог   ст. 526 Цивільного кодексу України,   ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
          Згідно зі   статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
          За приписами ч. 1    ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
          Відповідно до ч. 1 ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником – як замовник.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника – достроково (ч. 1 ст.854 ЦК України).
          Відповідно до п. 3.2 договору сторони погодили, що оплата здійснюється на поточний рахунок субпідрядника протягом 5-ти банківських днів за фактом виконання роботи, за умови отримання оплати за виконані роботи від Замовника, на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в).
          На виконання умов договору позивач виконав, а відповідач – прийняв роботи на загальну суму    3 654 759,65 грн, що підтверджуються відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які додані до позовної заяви, а саме:
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 649 999,20 грн від 29.09.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 649 999,20 грн від 29.09.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 728 961,60 грн від 05.11.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 728 961.60 грн від 05.11.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 439 512.00 грн від 27.11.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 439 512.00 грн від 27.11.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 108 921,60 грн від 27.11.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 108 921.60 грн від 27.11.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 122 563,20 грн від 27.11.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 122 563.20 грн від 27.11.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 95 647,20 грн від 27.11.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 95 647,20 грн від 27.11.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ- 3) на загальну суму 258 712.80 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 675 356,40 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 226 668,00 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 391 555,20 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 344 094,00 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму - 649 999,20 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму - 728 961.60 грн від 22.12.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 7 096.80 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 7 096.80 грн від 22.12.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 133 815.60 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 133 815.60 грн від 22.12.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 131 864,40 грн від 22.12.2020 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 131 864.40 грн від 22.12.2020 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 495 667,20 грн від 25.01.2021 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 495 667,20 грн від 25.01.2021 р.;
          - довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ- 3) на загальну суму 481 998,05 грн від 03.03.2021 р.;
          - акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в) на загальну суму 481 998,05 грн від 03.03.2021 р. (а.с. 16-82).
          Відповідач, порушуючи умови договору, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, виконав лише частково, що підтверджується наявністю наступних платіжних інструкцій:
          - платіжна інструкція від 02.10.2020 р №1427 на суму 643 499,21 грн.;
          - платіжна інструкція від 01.12.2020 р. №1928 на суму 758 977,40 грн;
          - платіжна інструкція від 14.12.2020 р. №2041 на суму 721 671,98 грн;
          - платіжна інструкція від 28.12.2020 р. №2123 на суму 438 478,92 грн;
          - платіжна інструкція від 27.01.2021 р. №79 на суму 490 710,53 грн;
          - платіжна інструкція від 04.03.2021 р. №199 на суму 477 178,07 грн (а.с. 83-88).
          Всього відповідачем були проведені оплати по договору 10-02-20/5 від 10.02.2020 р. на суму 3   530   516,11 грн.
Проте відповідачем не надано доказів належного виконання  зобов`язань за договором щодо оплати за виконані роботи і в матеріалах справи такі докази відсутні. Отже несплаченою залишилась сума 124   243,54 грн.
          Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
          Відповідно до ст.   610, ст.   611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
          За порушення строків оплати за надані послуги, позивач просить суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в частині додаткових нарахувань) стягнути з відповідача 49   307,18 грн - інфляційне збільшення за період з квітня 2021 по листопад 2023 та 9   956,50 грн - 3% річних за період з 01.04.2021 по 01.12.2023.
          Згідно ч. 2   ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          Перевіривши із застосуванням комп`ютерної програми “Ліга Закон” доданий позивачем до заяви про зменшення позовних вимог в частині додаткових нарахувань                    розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів знаходить його арифметично правильним та документально обґрунтованим, у зв`язку з чим погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 01.04.2021 до 01.12.2023 у розмірі 9   956,50 грн та інфляційного збільшення за період з квітня 2021 по листопад 2023 у розмірі 49   307,18 грн.
          Стосовно доводів скаржника про те, що по тексту рішення вказується договір субпідряду №10-02-20/3, який не стосується предмету цього спору, попри те, що 10.02.2020 між Дочірнім підприємством «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9» укладено договір субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-01-20 від 07.20.2020, судова колегія  зазначає наступне.
          Так, в матеріалах справи міститься договір субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020, який укладено між Дочірнім підприємством «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в особі директора Заріцького Олексія Анатолійовича, який діє на підставі Статуту з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенське шляхово-будівельне управління №9», в особі директора Тетерятникова Володимира Васильовича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку. Вказаний договір підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками підприємств.
          За текстом позовної заяви, позивач вказує, що спірні правовідносини виникли саме з договору субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020.
           Додаткова угода №2 від 19.05.2020, Додаткова угода №3 від 31.12.2020, які підписані між сторонами без зауважень, також укладались до договору субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020.
          В довідках про вартість виконаних робіт та витрати та актах приймання виконаних будівельних робіт, які також підписані сторонами без зауважень, міститься відмітка з посиланням на договір №10-02-20/5 від 10.02.2020.
          Підсумовуючи наведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що за даною справою правовідносини виникли на підставі договору субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020.
          Описка в одній цифрі номеру договору не призвела до неправильних висновків суду першої інстанції при вирішенні спору по суті, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Твердження апелянта стосовно того, що із рішення суду першої інстанції вбачається, що відповідачем повністю проведено оплату, а саме в рішенні вказано, що позивач виконав, а відповідач – прийняв роботи на загальну суму 3   654   759,65 грн,  та всього відповідачем були проведені оплати по договору №10-02-20/5 від 10.02.2020 на суму 3   654   759,65 грн, також є необґрунтованими. Оскільки, матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав роботи за договором на суму 3   654   759,65 грн, а відповідач сплатив частково суму  3530 516,11 грн. Несплаченою залишилась сума 124   243,54 грн, яку і просив стягнути позивач.
За змістом апеляційної скарги відповідач заперечує проти розрахунків штрафних санкцій, вважаючи їх невірними. 
Судова колегія досліджуючи матеріали справи дослідила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем відзив на позовну заяву та контррозрахунок не надано. Незгоду викладено в апеляційній скарзі. Крім того, твердження апелянта доказово не підтверджуються, а відтак є недоведеними останнім.
Окрім цього, як було встановлено вище відповідачем вчинені дії, які свідчать про виконання умов договору №10-02-20/5, зокрема часткові оплати.
          Не погоджуючись із сумою заборгованості, апелянт зазначає, що згідно п. 3.4 договору, субпідрядник повинен сплатити генпідрядний відсоток підряднику в розмірі 1.0% від загальної суми виконаних робіт. Відповідно до цього пункту договору,                              ДП «Полтавський облавтодор» має зобов`язання перед ТОВ «Лубенське ШБУ-9» щодо сплати генпідрядного відсотку. 
          Втім, послуги генпідряду   (генпідрядний відсоток) – це   послуги, які надає генеральний підрядник субпідряднику у зв`язку з організацією та обслуговуванням будівництва. 
          Питання щодо стягнення суми генпідрядного відсотку  виходить за межі предмета позову в даній справі. 
          Твердження апелянта стосовно того, що між ДП «Полтавський облавтодор» і                   ТОВ «Лубенське ШБУ-9» були проведені взаєморозрахунки, відповідно позивач повинен відкликати позов у зв`язку з відсутністю предмету спору, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять підтвердження повної оплати за договором. У разі здійснення платежів, які б підтвердили погашення суми основного боргу за договором субпідряду №10-02-20/5 від 10.02.2020 у розмірі 124   243,54 грн, апелянт  не був  позбавлений  права надати до суду докази, які б підтвердили наведене. 
          Матеріалами справи підтверджується, що 30.04.2024 року Дочірнє підприємство «Полтавський облавтодор» звернулось до Господарського суду Полтавської області з клопотанням №01-10/71-4 (вх. 6002 від 30.04.2024), в якому останній повідомив про те, що жодних дій відповідачем спрямованих на укладення мирової угоди та погашення заборгованості не здійснено. З метою забезпечення  своєчасного вирішення судом спору позивач просив суд продовжити розгляд справи (а.с. 112). 
          Враховуючи наведене, твердження апелянта про те, що позивач повинен відкликати позов у зв`язку із відсутністю предмету спору, є необґрунтованими, такими, що не будуються на наявній в матеріалах справи доказовій базі, які суд апеляційної інстанції міг би дослідити під час розгляду апеляційної скарги.
          Разом з тим, за текстом апеляційної скарги відповідач не заперечує, що по договору існувала заборгованість перед позивачем, однак стверджує, що така заборгованість виникла з незалежних  від відповідача обставин, а саме:
          - у зв`язку із тим, що ТОВ «ШБУ-9» досить тривалий час не могло отримати від Служби автомобільних доріг в Сумській області оплату за виконані роботи в сумі 19   814   485, 16 грн по ремонту автомобільної дороги  Т-17.05 Лохвиця-Галяч-Охтирка-КПП Велика Писарівка км.107+660-км.118+010;
          -24.02.2022 розпочалися військові дії, які тривають на території України, спричинені протиправним нападом Російської Федерації проти України, після чого Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні», дані обставини є по факту форс-мажорною обставиною.
Судова колегія апеляційної інстанції з цього приводу зазначає наступне.
Згідно з пунктом 10.1 договору субпідряду №10-02-20/5 по договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-01-20 від 07.02.2020 року визначено, що цей договір набуває чинності   з   моменту   його   підписання   і   діє   до   31.12.2020. 
Додатковою угодою №3 до договору субпідряду №10-02-20/5 від 10.02.2020 до договору №09-02-20 про закупівлю послуг за державні кошти від 07.02.2020 від 31 грудня 2020 року сторони домовились  викласти пункт 10.1 договору в новій редакції: « 10.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2021».
Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати наявні в матеріалах справи за період з 29.09.2020 по 03.03.2021. Відповідно правовідносини між сторонами виникли з 2020 року, а заборгованість ТОВ «Лубенське ШБУ-9» перед ДП «Полтавський облавтодор» за договором субпідряду №10-02-20/5 до договору про закупівлю послуг за державні кошти №09-02-20 від 07.02.2020 виникла у 2021 році, тобто до початку воєнного стану. 
Посилання апелянта, що настання факту військових дій, які тривають на території України, спричинені протиправним нападом Російської Федерації проти України, є по факту форс-мажорною обставиною, судова колегія апеляційної інстанції вважає також необґрунтованими. Оскільки, ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Згідно з ч.1 ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Водночас, навіть сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставини форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021    у справі №905/55/21).
Крім того, в п.7.6 договору сторони визначили, що доказом настання форс-мажорних обставин є довідка/сертифікат Торгово Промислової палати або іншого компетентного органу за місцем дії таких обставин.
Твердження апелянта стосовно того, що він досить тривалий час не міг отримати від Служби автомобільних доріг в Сумській області оплату за виконані роботи в сумі 19   814   485, 16 грн по ремонту автомобільної дороги  Т-17.05 Лохвиця-Галяч-Охтирка-КПП Велика Писарівка км.107+660-км.118+010, судова колегія відхиляє, оскільки ці обставини не стосуються предмета даної справи. 
В додатках до апеляційної скарги відповідач  надав Акт звірки взаємних розрахунків від 22.12.2023 року з контрагентом ДП «Полтавський облавтодор» (а.с.139).
Колегія суддів наголошує, що відповідно до частини 3   статті 269 Господарського процесуального кодексу України   докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як: «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи». При цьому тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).
Винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи, у даному разі - на відповідача.
Висновок щодо застосування приписів статей   80,   269 Господарського процесуального кодексу України   викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17.
Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку   статті 269 ГПК України.
Докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 27.06.2023 у справі №910/161/181/18).
          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не надано доказів неможливості подання доданих до апеляційної скарги документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          В разі відсутності доказів неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції, апеляційний суд залишає такі докази поза увагою та не приймає їх до розгляду.
          Аналогічні висновки знайшли своє відображення у сталій практиці Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 23.01.2020 у справі 910/16322/18, від 22.01.2020 у справі №915/99/19, від 14.01.2020 у справі №910/5280/19, від 24.12.2019 у справі №902/377/19.
          Згідно із ч.1   статті 74 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 вказаного процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.   Статтею 77 цього кодексу України   встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1   статті 86 Господарського процесуального кодексу України   ).
          Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
          При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
          Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
          Згідно зі   ст.236 Господарського процесуального кодексу України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли  свого підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі,  оскаржуване рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України  витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське шляхово-будівельне управління №9" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20 (917/2254/23) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2024 у справі №917/777/20(917/2254/23) залишити без змін.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

          Повний текст постанови складено 05.07.2024.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця