ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 2-1646/11		
Провадження № 22-ц/821/1136/24		
Категорія: скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи: 
заявник: Голосіївськийвідділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
заінтересовані особи:  ОСОБА_1 (стягувач), ОСОБА_2 (боржник)
представник стягувача: адвокат Гамей Валентин Володимирович
представник боржника: адвокат Кучер Віталій Миколайович

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гамея Валентина Володимировича на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2024 року (постановлену в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Гудзенко В.Л.) у справі за заявою заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Танащука О.М. про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

02 травня 2024 року Заступник начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Танащук О.М. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1646-2011 2/2318/170/2012.
Подання обґрунтовано тим, що у провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №2-1646-2011 2/2318/170/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_1 ) заборгованості у розмірі 635868,09 грн.
Рішенням суду від 13.01.2012 із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто заборгованість в сумі 635868,09 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн.
На виконання рішення суду 06.03.2012 Уманським міськрайонним судом Черкаської області було видано два виконавчих листи.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2013 ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» було поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видано дублікати виконавчих листів замість втрачених оригіналів.
На виконання вказаної ухвали 05.11.2013 представник ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» отримав дублікати зазначених виконавчих листів.
15.10.2014 на підставі дублікату виконавчого листа у Голосіївському ДВС у м. Києві ЦМУМЮ було відкрите виконавче провадження № 45091223. 
На даний час представник державної виконавчої служби звернувся до суду з даною заявою про видачу дубліката виконавчого листа, зазначивши, що той дублікат виконавчого листа, на підставі якого вже відкрите виконавче провадження, втрачений.
У зв`язку з наведеним, заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-1646-2011 2/2318/170/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_1 ) заборгованості у розмірі 635868,09 грн.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2024 року у задоволенні заяви заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Танащук О.М. про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1646-2011 2/2318/170/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_1 ) заборгованості у розмірі 635868,09 грн відмовлено, оскільки, за висновками суду першої інстанції, видача дублікату дублікатів виконавчих листів не передбачена чинним законодавством, про що вже було зазначено у постанові Черкаського апеляційного суду від 20.03.2024 у даній справі.
Крім того, заявником взагалі не обґрунтовано, за яких обставин був втрачений дублікат виконавчого листа, адже він перебував на виконанні в межах відкритого виконавчого провадження.
В апеляційній скарзі, поданій 31 травня 2024 року, представник ОСОБА_1 – адвокат Гамей В.В., вважаючи, що підстави, з яких виходив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, є необгрунтованими, не відповідають вимогам чинного законодавства, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2024 року та постановити нову, якою заяву про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.
03 липня 2024 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 – адвоката Кучера В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому адвокат вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Гамея Валентина Володимировича не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року "Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.
Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа законодавець не передбачив.
При цьому, оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11 єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС (у приватного виконавця) свідчить про те, що його було втрачено.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року в справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року в справі № 643/20898/13, від 19 квітня 2021 року в справі № 2-1316/285/11, від 23 червня 2021 року в справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року в справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року в справі № 433/1335/14, від 17 травня 2023 року в справі № 565/1888/19.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року в справі № 201/4043/19, від 09 лютого 2022 року в справі № 757/14604/20, від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року в справі № 127/2-3538/10.
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Водночас, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується).
Саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявник, в обґрунтування обставин втрати виконавчого листа, посилається на те, що дублікат виконавчого листа, на підставі якого вже відкрите виконавче провадження № 45091223, втрачений.
При цьому, на підтвердження втрати дубліката виконавчого листа Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надано лише довідку від 01 травня 2024 року № 45091223, в якій вказано, що виконавчий лист № дублікат виконавчого листа №705/6033/13ц виданого 05.11.2023 року, втрачено.
Надаючи оцінку викладеним обставинам, які на думку заявника, є підставою для видачі дублікату виконавчого листа, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про їх недоведеність з огляду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що дублікат виконавчого листа був втрачений, тобто вказане твердження заявника ґрунтується лише на припущеннях і не може бути достатньою підставою для видачі дублікату виконавчого листа.
Подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа не містить належних та допустимих доказів, які в силу статей 77, 80, 81 ЦПК України об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що дублікат виконавчого листа втрачено.
Враховуючи те, що судом взагалі не встановлена втрата дублікату виконавчого листа, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, державні виконавці Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ і м. Києва 13.12.2018 та 02.03.2023 вже зверталися з поданнями аналогічного змісту до Уманського міськрайонного суду Черкаської області і вказане питання було предметом розгляду суду, який вмотивованими ухвалами від 02 квітня 2019 року та від 17 березня 2023 року відмовляв в задоволенні відповідних подань. Вказані ухвали не оскаржувалися виконавчою службою в установленому порядку до судів вищих інстанцій та набрали законної сили.
Колегія суддів також враховує, що на час розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа, на виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 15 жовтня 2014 року перебуває виконавче провадження № 45091223, відкрите на підставі виконавчого листа № 705/6033/13ц від 05.11.2013 року, яке наразі не завершене та в якому проводяться виконавчі дії.
З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Танащук О.М. про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1646-2011 2/2318/170/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ОСОБА_1 ) заборгованості у розмірі 635868,09 грн є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням закону.
Зважаючи на викладене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не свідчать про неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
Аргументи апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 – адвокатом Гамеєм В.В., не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2024 року без змін, а апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Гамея В.В. без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гамея Валентина Володимировича – залишити без задоволення.
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2024 року у справі за заявою заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Танащук О.М. про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                           О.В. Карпенко

Судді                 О.М. Новіков
       
               Л.І. Василенко        

/повний текст постанови суду виготовлений 24 вересня 2024 року/